^ 130 1757- Jul- Äug.- Sept. 



fet Ikimmer, fom ej allenaft år talkaktfg, men af- 

 ven ock med någon fin Blyertz tingcrad , af 

 livilket Mineral Finland i fynnerhet ofverfiodar. 

 Denne ftenart går mäft i låglåndige Bårg-Kul<- 

 lar och flack-låndige Tra&er. Uti Eura Soc- 

 ken i Björneborgs - Lån , vifar den fig an 5 at 

 endaft Conftituera en ftenfkorpa af årikillig 

 tiocklek, fom betåcker en helt annan in under 

 varande Hålleften. Det enda något högre Bärg 

 af denna arten, fom jag blifvit varfe i Finland , år 

 uppe i Jemfe Sodken, Tavaftehus-Lån, fom dock 

 år faftare ån den Rapakivi, fom vid ftrandfidan 

 finnes, och endaft emot hogfta Middags- Solen 

 rogde fin formultnande art* 



2:0 Hållebårgs-arternes egne inre befkaffen- 

 heter i anfeende tilfafthet, feghet , hårdhet, och 

 fproda förhållande, hafva bidragit til Bårgens och 

 fjällens forftoring, Ruina Montium , den må haf- 

 va timat af Diluvier, jord-fkalf eller andre orfa- 

 ker. Således hafva 



a) Hornfkimrige och Telgftens - artige Bårg, 

 iåfom af en feg fammanlåttning,aldraminit under- 

 gått forftoring, och ty fcr man aldrig annat ån 

 ImåGeschiebe (ftenkaftningar) af de artefne kring 

 bårgen ft rodde. 



b) Spatartige Kalkarter och Marmor- Bårg 

 hafva åfven tåmmeligen ftått emot Diluvicrnes 

 och forftoringarnes häftighet. 



c) Håilcflint-arterne , Porphyrerne och deras 

 fläkten, hafva undergått någon mera forftoring. 



d ) Den ljus-grä Graniten ånnu något mera 

 och lika la den rode, 



e) Den grofva röda Graniten , iåfom ganfka 

 fprod och {kor, har alleftådes undergått cn fvår 



ion- 



\ 



