JuL Ayg. Sept. 233 



»ultning underkaftadc. Frågan blir altfå, om 

 man må c kalla famma ftenart för Rapakivi mera, 

 fedan defs fjelf-fråtartde egenfkap uphordt men 

 jag har tyckt honom likafult kunna behålla det 

 namnet, i anfeende til åtfkillig annan defs fårfkild- 

 ta befkaffenhet emot den grofva roda Graniten» 



Äfven år ock det vifst, at då man midt i Cen- 

 tro af defle Rapakivi-traéter gor fig någon moda, 

 at på flacklåndiga ftållen och hålffc i fkogarne ef- 

 terfe, lä lårer man ej behotva at gå få fynnerliga 

 djupt, forrån man finner fkarp och orörd, ja al- 

 deles oformultnad Håll af Rapakivi-arten. 



Slutfatfen blifver då den , och fom hvar och 

 en invånare i orten år ofvertygad om, at den al- 

 dra måfta i Finland formultnade Rapakivi, be- 

 ftår ej af annat, ån lofe, uprifne, kringkaftade och 

 omfpridde Gefchiebe eller ftenkaftningar , fom 

 med tidens långd til grus fondcrfaliit och for- 

 multnat ; men at däremot all faft och frånurqveds- 

 timan orubbad Rapakivi Håll eller Klippa, har få 

 litet undergått fondergrusning, når man undan- 

 tager medlerfta traéterne af Rapakivi Rymden , 

 man ej kan råkna at komma et hälft Spadtag djupt 

 i det förfallna grufet , och på dc flåfte ftållen al- 

 deles intet annat , ån likfom loft fmått grus vara 

 ftrodt ofver Hållarne. 



, Så vida kan och bor man medgifva förändring 

 å defle orter, på jordbrynet vara forelupen, at 

 fedan ftenrosningen nyfs förut, antingen i Dilu v io 

 Magno , eller någon annan och obekant fortio- 

 rings tima, var for fig gången, hafva alle <tefle 

 ftore uprefne och kringfpridde ftenkaftningar, u- 

 ti en grufvelig måtto forderfvat all nyttig mark 

 ock engd däromkring, och då ofelbart halt anfe^ 



R 3 ende 



