1^4 17^3* ^P*'- M^jy 



Somlige åro ganfka gcnomffcinligc , i fyn* 

 nerhct dä de nyfs ömfat hud. Man kan ej al- 

 l-na(l tydeligen fe med blotta ögonen det längs 

 eker ryggen framåt ftäende hjärtat, utan ock 

 lungrorec på bagge fidor , med åtminftone tvä 

 grenar åt ryggen ifrån hvart andhål. Maten 

 fyns hos några igenom ftinnet, och ger ryggen 

 en hogrc färg. En tjugufotad på björk , fom 

 kunde kallas Grånryggen^ åter cndaft bladens of- 

 re hinna med underliggande kottaktiga våfende, 

 och år hog-gron längsefter hela ryggen då han 

 åtit fig val mått. Hufvudet år gulaktigt med 

 f\7arta ögon. Mafken fins om höften fittartde rak 

 på undre fidan af bladen. 



Vi hafve några få ftora af inemot t va tums 

 iangd. Så mänga jag af dem känner , ligga hvi- 

 lande uti Spiral. Måtta delen at de Svånfka 

 åro (må och knapt ofver en tum långa. Den 

 enda mig bekanta, fom gor ofs någon bety- 

 dande Ckada, år en liten Ivart art, fom om vå- 

 ren fororfakar at Påron - kartarna afFalla. 

 Hudomsningar. 



Det år bekant , at bade fanna och vilda Ikrå- 

 pukar under maCktiden flera gångor aflågga fin 

 hud, rtien hos några af de fenare har jag fun- 

 nit den bcfynnerligheten, at de afklåda fig, fam- 

 ma dygn de börja efterfoka förvandlings gom- 

 flor. De åta fedan aldrig mer fom maflkar och 

 blifva fig for ofrigt helt olike. Fåret och Mol- 

 naren blifva nu gråsgrona ofver alt med fvar- 

 ta ögon oqh tänder, utan minfta tecken til ull 

 eller mjöl: den lilla bruna framtil upblåfta ma- 

 (ken^ fom fins i fynnerhet på korsbårs- och plom- 

 mon-lof, famt af" Herr Re aumur kallas Tctard , 



blir 



