J7<^3- ^P^* ^^i^ ^^9 



tixt fuUvåxa forft på fommarcn, kunna Jnom cn 

 månad vara flygande, i fall väderleken ej år 

 tor mifsgynnandc,^ och åro mycket lättare at 

 ^tklåcka» Man hjclper (ig ofta fram, om de 

 lättas uti ungefårlig famma oraftåndigheter, fon\ 

 de åro uti under lin frihet. 



Spitsfotan kånde jag i flera ar, utan at få fe 

 ^en flygande. Qvillen, fom han finnes uppä, 

 bor varlamit: fattas i vatten, ochfrifkaqviftardårvid 

 fä ofta det behofsj ty kommer han en gång 

 ned til marken antingen fkråmd eller af våda, 

 bjqder han aldrig til at å nyo foda fig, åtmin- 

 ftone har lå håndt hos mig. Når han blir full- 

 vuxen, bor flafkan med qviften fattas ned i en 

 kruka, lom har jord på botten, pä det at når 

 malken flåpper fig ned, han ej må bårtkomma,. 

 dock tillika finoa hvad til förvandlingen nö- 

 digt h\ På detta fått bekom jag omfider flu- 

 |gan, fom nåfta år utklåktes/ 



MSlnaren år ånnu fvårare. Jag har aldrig 

 fåcfe honom at infpinnqi fig en gång, utan han 

 har legat i jorden ofta ånnu rörande fig nåfta 

 vår. Kanfke at några tullvåxa fore midfommar 

 och de torde lättare T>ringas til förvandling i ty 

 forc den tiden har jag ej hak tilfåUe komma 

 mt p^ landsbygden, alt fedan jag började roa mig 

 med dcfla k råks betraktande. 



Herr Hofm^rfkalken pch Ridd. DeGeeh har 

 gUttftigt behagat underratta mig, at I^olnaren 

 hos hanprn utklåkts utan at infpinna fig, hvilr 

 ket ibland vildfkråpukar ar övanligt. 



Ofta dft man vantar en Sågfluga, framkom* 

 mer en Stjertfluga (Ichneumon)* Oaktadt dc 

 foffyarsincdi?! rsjaiurcns Herre utiuftat yildfkrå^ 



L f pu* 



