iy6i. A^t. Maj. lun. 17 j 



Til flutjat fullkomna Fårets hiUöria, viljag 

 befkritva dels f ågflugas äggläggning. Vid nå- 

 gon fidoribba AB (Fig, 4,) opnas pä undre fidan 

 hinnan, och f ågcn föres fedan inunder den och 

 pa andra fidan om ribban, parallelt med fidan. 

 Då alt år färdigt lågges ägget vid h och fagen 

 dragés ut genöoi famraa opning forn den kommit 

 in vid/7^ Arbetet börjas ater på lika fått vid a 

 och et agg inlägges vid motfvarande b. På dy- 

 likt vis komma iem eller fex at ligga bredvid famma 

 ribbajblandfkeropningenpåofre fidan och äggen 

 inläggas ofver någon ribba. De äro aflånge , hvit- 

 aktigCjnågot krökte och fmalare emot ena ändan. 



Hornfågen år til ftörre delen at längden con* 

 cav^men har emotfpitfen et punftum flexus con- 

 trarii, forn Geomctrx kalla det. Hvardera flg- 

 bladets rygg går och ftyres uti fin egen hornrån- 

 na; men defle åro ej, fom vanligt år, hophåfta- 

 de med någon hinna, utan åtfkilde anda til fåftet* 

 Om jag minnes rått, har T. lutea pä famma fått, 

 defs fåg flutes for éfrigt ej uti fpits, utan år gan- 

 fkä trubbig vid ändan. Hos Roesel von Ro- 

 SENHOF finnes en dylik afritad uti ark^ra tomcn 

 tab. XI. fig. 2» om Bombyl. och Vefpse. 

 Tab.VI.Fig. i.foreftåller framfidan af en Vild* 

 (kråpuks hufvud.Storlckén år ungefär 'tio gånger 

 llorre ån naturlig. 



Fig. 2 vifar den vjd kroppen fåftade fidan och 

 år tjugufem gångor ftorre, 



Fig, 3. år en framfot, tjugufem gånger ftor- 

 re ån uti naturligt tilftånd* 



Fig, 4. år uti naturlig ftorlek' 



1^ «^ ^ 



FÖR" 



