176 JuJ- Aug. Sept. 215 



odi at det ena Bruket ofta med drygare koflnad 

 ånét annat jforfkaffat figlVagt ochodugeligc gods. 



Vid alla Bruk nyttjas lika materialrer, oeh 

 famma fatts, hvaraf nödvändigt borde följa, at ' 

 krutet på alla ftållen kunde tilverkas lika ilarkt , 

 allenaft Hiaterialierne blefvo lika väl renade, och 

 arbetet anftåldcs med lika upmärkfamhet. 



Min (kyldighet har varit at efterfpana orfaken 

 til fclaktigheterne, och fkafFa bot til en ani:)an 

 gäng: hvaifore jag (okt utröna alla de omftåndig- 

 het^r fom i nägon mätto kunnat {kada krutet; 

 ■^h ^huruyål jag funnit mycket hårtil bidraga., 

 /Vil j^g allenatt for denna gången anföra det for* 

 nåmda, och hvad fom nu i fynncrbet vid krut- 

 til verkningen varit Ikadeligt. 



Saltpettcrns godhet år den, hvarpå krutets 

 ftyrka til florre delen beror, och fom alt rå Salt- 

 petter ©emofågeligen innehåller fådane oarter, 

 fott) aldeles åro otjänlige i en krut-fatts, fä föl- 

 jer, atalla defla genom forfigtig Luttring bora 

 barclkaffas, om maneljeft fkal kunna vänta ftarkt 

 krut^ De förnäm fte oarterne åro kok-falt och 

 fetma, af hvilka endera gemenligen år rådande, 

 öch fäledes bor Luttrings-lattet altid rtuas efter 

 Saltpetterns egenfkap. 



Lutter mäftaren följer gärna fin gamla vana , 

 och håller fore, at all fiags Saltpetter bor lutras pä 

 lika (att, nämligen kokas i vatten och (kummas-, 

 men på vattnets proportion, och tiden til fpåd- 

 ringen, hafves fållan affeende, oanfedt Saltpet- 

 ter aldrig med beflced kan luttras, fä fnart vid 

 defle omftåndighieter all mojelig granlagenhet ic- 

 ke i akttages* 



O 4 Den 



