iio i7($3. Jul Aug. Sept^^ 



dÄrne och år fårdig at rinna ofver, bor forfta fpåd*.^ 

 ningen gå tor (ig^ la val for at hindra utrinnan^ 

 det, fom at forfvaga luten, och famla fetman^' 

 Denna fpådning rättas då eiter Saltpetterns egen* 

 fkap, få at om Soden finnes innehålla rayckct 

 kok-falt, nyttjas därtil en hel Sä kallt vatten , på 

 det Saltpettern genom fodens bränning icke må 

 blifva blandad med Schalk; men om fetman har 

 ofverhanden^brukas allenaft byttaa. Finnes Salt- 

 pettern få ren ac Soden icke höjer fig ftrax eftt r 

 kokningen, år nödigt at genaft forfvaga lutcn, 

 ineden bytta vatten, eller ock minlkacldea, e- 

 medan (odens bränning icke gor nägon nyttig. 



Sedan foden, fom redan fagt år, börjat gå 

 up, och fpådningen efter Saltpetterns egenfkap 

 blifvit i akt tagen, förminfkas genaft den ftarka 

 hettan, fä at foden fjunkerj och når (^cn å nyo 

 börjar koka up vid ena brädden, bårttages med 

 fkum-trådet alt fkiim, fom i Itor myckenhet ka- 

 llas til motftäende fidan. 



Några minuter därefter, börjas en ny gås- 

 ning, och når fraggan hunnit nårmaft bråddarne, 

 hindras defs utrinnande på fått fom redan fagtjår, 

 medelft fpådning af en Sä vatten for kok-falt«t, 

 eller en bytta for fetman. Skulle den hvita fet- 

 man vifa fig, fpådes allenaft med en ketteU ty 

 om denna fordårfveliga oart tilräckeligen fkal fly- 

 ta up, måfte man bruka det minfta vatten fom 

 méjeligt år* 



Sqden fupponeras nu vara lagom ftark , dar- 

 forc okar man ^Ideu;, och fpådningen (ker hädan- 

 efter fparf^mmarc, 4l at man til faltaktig fod bru- 

 kar byttan^ iTien til den fet* ketteln, och i akt 



ta- 



