i7<^3^ JuL Aug. SeJ)t. iii 



mgcs altidjat fpådningen ej fker oftare ånfdå fo- 

 étn år färdig ac rinna ofver, hvilkct kan hånda 

 TO a 30 gånger, om Salrpettcrn varit mycket o- 

 ren, Imellan fpådningarne famlar fig åtven nå- 

 got (kum, (bm akid bårttages. 



Når tiden imellan gasningarne börjar fårlln» 

 gas> bor man undcrföka, om (adant bårrorer al 

 fc! i proceflen , eller om all fetma genom {kam- 

 ningen verkeligen ar barta 3 ty man kan icke ta- 

 ga for^^fgjordt at fodeli år ren>hUån ické (kura 

 vifar lig, emedan en oordentelig Ipadning ofta 

 uträttar få mycket at fetman ftannar qvar 1 luten 

 och icke vifar lig ofvanpå, Kånneteknen at den 

 verkeligen ar barta , åro toljande : 



1:0 At luten 5 fom uphvålfves vid den bräd- 

 den fom kokar, (ynes klar och genomfkinande* 



2:0 At dä fkumtrådet doppas i foden och åter 

 uplvftes, bor det fom afrinner vara mycket klart, 

 och omfider faftna vid trädet fäfom en lång fno- 

 bvit pårla af Saltpecten 



5:0 Från den kokande brädden upkaftas ftora 

 vådcrbubblor, h vilka icke bora fonderlpricka forr 

 ån de hunnit fimma ofver pannan. 



4:0 Upkomm^er vid det kokande ftållet en 

 fnohvit fragga, hvilken bår glimma fom en myc- 

 kenhet fmå Itjernor, 



Är luten otvanpå aldeles fri från fkum. 



Når alla defla tecken på en gång vifa fig, åt 

 ingen fetma vidare at beflua. 



Sedan loden fåledes blifvit ren, bruka någre 

 at låtta litet Bok-aflva i pannan j men hvad nytta 

 (ådant gor^ har jag icke kunnat utröna } ty Sak-^ 



pet- 



