pettcrn kan ej draga til fig mera alkali, än det 

 fom nödvändigt fordras til defs faturation, hvil-' 

 ket förmodeligcn ikedt forrån han kommit i Lut- 

 ter-pannan: och når fetman redan år utdragen ur 

 luten, kan a(kan icke eller gora något gagn och 

 uplofa det fom icke finnes 3 dårfore bor afkan, 

 efter min tanka, brukas i början af Luttringen^ 

 om hon (kal gora nytta. Om hårtil brqkas Ek^ 

 aflca , blir Saltpettcrn något rodaktig, 



Soden har, fom redan fagt år> om faltet va» 

 ritradande> blifvic upfpådd med mera vatten ån 

 annars, och fom utdunftnin^en icke hinner fvara 

 emot fpådningen, få innehåller pannan nu mer 

 cUer mindre lut i proportion af oartcrne. 



Ju fvagare luten år, defs fåkrare kan man va. 

 ra for kok-faltet 5 ty då ftannar altfanimans q var 

 i vattnet, utan at blanda fig med Sa,ltpettern i af- 

 fätts- pannan. Til den åndan afklaras den faltak- 

 tiga luten,medan det kokar fom ftarkaft , medelfl: 

 en hel Så kallt vattens hållande i pannan, och är 

 båft at klarningen anllålles dä luten går up for fi fta 

 gången, på det at i fall någon ofynlig fetma fkullc 

 finnas qvar, den famma må kunna tlyta up och 

 aflkummas* 



Emedan kok- faltets egenlkap år at formera 

 fig uti hetta^ men Saltpettern i kold, lä bor kok- 

 ningen icke längre paftä, ån nödvändigheten fof« 

 drar til fetmans utdrifvande; ty annars år Ivårt at 

 undvika faltet. 



Dårfore bor elden tagas undan pannan få fnart 

 fetman flrfvunnit, och om Luttringen blifvit 

 börjad kl. 4 om morgonen > kan detta arbete va- 

 ra fulländade vid middags-tiden. Pannan och 



rau- 



