250 i7<^3- J"^* ^"g- ^^P^- 



gTOprid fåd och dränk, hvartil argär ärligen en 

 anleniig myckenhet Spanmäl, at fortiga, hvad 

 de pm hcx annars af Sädes-bingan fortära. När 

 Oxar, Kor, Getter och Far, haft tilråckeligt 

 Ibrnmar-bete , fläktas de med fordel ftrax om hö- 

 ften , utan at godas. Hvartöre icke ockfä Svin- 

 kreatur? Monne något annat år härtil orfaken , än 

 at delTe cm fommaren pa trådes-gärdet fom knnp- 

 paft bärga Ht vet, då likväl fomniar- födan, om den 

 år tihåckelig,(kal gora dem til höften fä teta och 

 gödda, fom andra flakt-kreätur, hvilkct med e- 

 xempel fkal ytterligare bcftyrkas^ 



År 1762,, om Våren, köpte jag en 9 mängder 

 gammal utlkuren Gris-galt, for 10 daler koppar- , 

 mynt, den jag låt inllänga uti vanlig ftiga, at 

 med den flimma anftålla de forfok , jag nu vil 

 upgifva. 1 forllone låt jag pa äker-renarna plår* 

 'ka tor honom fpådt grönt gräs, famt en mycken- 

 het Kirs kdl (irgopodium Podagraria), bvilket 

 *han med fårdeles begårlighet förtärde hela fom- 

 tnaren, och långt in på höften. Det år bekant , 

 at häftar, kor, getter och får, åta en del or- 

 ter torra, dem de icke fmaka faifka^ men med 

 Svin kreaturen har det ilg tvärtom : hvad de med 

 glupfthet åta grönt och färfkt, det iåmna de me- 

 rendels i^når det år torkat. Lonn-lof åt han begär- 

 ligt i Junii och Jiilii månader j men ej få gärna 

 i Augufto och Septembri, Samma befkafFenhet 

 hade lol ven af Jesmin f Philadelphus Coronarius) , 

 hvilka uti de förre månader voro honom en läc- 

 kerbin; men i de fenare icke få. Monne dårat, 

 at defle lof mifta något af lin fotma och faft e- 

 mot höften? ty man vet, at Svin-kreatur gärna 



åta . 



