1^6^. Odi. Nov. Dect 



XL F6rfök. 



19. Om göras åttonde och nionde Forfokea 

 padet (let, at de gnidande banden val bekomma nå- 

 gon varma mer ån de gnidna, men ej mycken^ 

 l ä finnas likafullt de gnidande + och de gnidna 

 — . IbUnd hittar man ock genom flump på, at 

 tildela en fådangrad at varma, hvarigcwom gnid* 

 ningens vanliga verkan, at framlkafFa eleétrifk 

 kratt , uteblif ver , och et flags jämnvikt upkom- 

 mer. Vårmas bagge banden lika mycket, få 

 biifva utflagen fådana, fom når detta intet fkei\ 



20. Hårat följer nu tydeligen,ar värmm dis'^ 

 fonerar til negaéivt tilfldnd^ ja, verkeligcn ofta ut- 

 rättar^ at den kropp, fom annars fkulle blifva po-» 

 fitiv, blir negariv, då en vifs grad, (fom endaft 

 genom fråftande kan finnas, iå lån^e Thermome- 

 ter tor fafta kroppar år ofjekant ) varder medde- 

 lad* Af tionde Férfoket finnes likväl, at vårman 

 ej altid är tilråokelig. Forfarenheten vilar , at dä 

 kropparnas natur, ytor, gnidningsfålt , med 

 mera, alt år lika, få vinnes fvårligen genom de- 

 ras fammangnidning någon eleélricitct , och 

 ikulie troligen blifva ingen, om omftåndigheter- 

 na kunde paflas fullkomligcn lika pä bagge fidor. 

 Således fordras en vifs {killnad, når någon ftark 

 kraft (kal framfkafFas, Är nu denfamma någor^ 

 lunda märkelig/ å kan vål ej vårman fuUeligen of- 

 vervinna den > dock bor han i anledning af våra 

 forfok altid forfvaga den fram (kaffade kraften^ 



21 ♦ I anledning håraf kunna phénomcner ut- 

 redas, fom annars åro fvåra at förklara. Vi fin- 

 ne dageligen,at A^eleElrifer-kulm bliruarm^ gerhme} 

 vidare få ftark kraft fom förut. Detta ofverensftåm- 

 Äicr med bvad förut år anfordt j ty når kulan, fora 

 * X f vid 



