v 



4 175$ Jafi. Féb. Mark 



HK, tt ftycke af en Cirkel under himla-hValfr 

 vet) få följer^ af hvad redan blifvit vifat, at Pla- 

 iieterne ej altid kunna fes ät (amma ilålle på him- 

 xnelefy ifrån Jorden fom ifrän Solen , utan at de, 

 for jordens rofelfe flml, måfte vara underkaftadc 

 en parallaxis, och utom deras vérkeliga och be* 

 Händiga^ nlftaii jämna rorelfe, tyckas for Jord-bo- 

 erne hafva en annan oordentelig s tyckas na ga 

 rnycketfort, nu långfammare , nu itå llilla, nu 

 åter gå aldeles tilbaka: tyckas, lika fom våder- 

 drifne, genom lofvsring draga fig fram* Defler 

 förmente oordentligheter gjorde de gamla Aftro- 

 nomer, fom envifades at hålla Jorden for orörlig 

 uti verldenes Medel-pun£fc$ oåndcligt bryderi ^ 

 och fkaffade Planeterna oförtjänt namn af irff 

 Hjernor: men Copernicus har lått förklarat dem 

 genomjordens egen torelfe och en art af Paralla- 

 xis, fom til åtftilnad ifrån den dageliga eller ho- 

 rizontala, kallas den Ärliga, emedan hön hårro- 

 rer af Jordens årliga omiopp omkring Solen. 



Det horer val icke til min forefats denna gåiv 

 gen, at närmare utreda denna årliga Parallaxis: 

 Så mycket bor likväl nämnas, at fom den år flor, 

 och har, genom mångåriga ObferVationer på 

 hvar och en Planet, långt for detta blitvit til dej 

 ftorlek någorlunda afmått> få hafve \% fedan Co- 

 pernici och i fynnerhet den Hora Kepplers 

 tid, deraf lårdt, at med vifshet, och på dea 

 grund jag hår ölvatifore omordat, uträkna inbördes 

 pi oportionerna emellan Planeternas medelmåttiga 

 diltancer ifrån Solen. Vi hafve lårt , at om Jor- 

 dens afftånd ifrån Solen delas e* g< uti igoo dclai^ 

 få år PJaneteä 



