44 *75&' Jan. FeB. Märt. 



fom år koppor aldcles likt 9 och likväl icke undeif 

 femma namn bor begripas v men jag vet ock tilli- 

 ka , at defla utflag då altid åro utan ringall e fe- 

 ber och Ijukllghec. 



Åt modren fatt denna koppo-fmittan af Ht 

 barn 5 lärer ingen draga uti tvifvclsmål. At ock 

 denna fmitta kan komma under namn af et flags 

 y rapning, lårerfå mycket fnarare få medgifvasy 

 fom de fläfte brufto ut på vånftra broftet , h vilket 

 barnet endaft diddéj likaföm vid all vanlig ymp^ 

 ning de flåfta, koppor komma fram kring den öp- 

 ning 5 hvari fmittan blifvi t lagd , eller pa den arm, 

 hvareft ympningen har gått for fig. Sjelfva for- 

 loppet föreftållcr jag mig faekmt: at då barnet alt- 

 jämt fugit modrens vånftra brölt, har det låtteli- 

 gen fmittat hennes mjölk, fom ock all flags fmitta 

 gemenligen Iker per contaftum humidum, hvarpå 

 fmittan icdermera blifvit q var,* der hon forft fått 

 mrymrne, och der gjort fin fornåmfta verkan. 

 Och fom barnets fugande ej kunnat fke utan ert 

 iländig irritation eller retande, hvarigenom våt- 

 fkorna vant lig den vågen åt broftet, lå har ockfå, 

 det dertii bidragit , at rnåfta fmittan fig på nåmde 

 ftålle vifatj åfven fom det dageligen fker, når man 

 brukar Spanfka flugor, fenaps-degav och andra re*' 

 tände (åker, for at bringa kopporna til at i fynner- 

 het bryta ut pä något enda ftålle. Når kopporna 

 ympas, lårer ej flå felt, at ju detta famma fker, 

 pch är troligt nog, at detta ftåndiga retande dä 

 at fjelfvaympe-fåret åftadkommes. Och fom der- 

 äf händer, at de mafta kopporna blifva dragne ut 

 at armen eller dit fom ympningen anftålles, och 

 de altfå hindras, at f å lätt komma up åt hufvud 



