|<S* Jan. Fet. Mart* 



och fal tartari , jåmvål ock forföktes Sod-falt p# 

 famma fått;, men ingen hepar vardt fynlig ; hvadaty 

 akfä deras pä flående forfaller, fom foregifva, at 

 £altfynm med et inffammabili {kal hepaticcra: och 

 fårer kunna tiMknfvas jära-kårilen, at lutcn deraf 

 fatt någon liten del afvkriol, eller ock, at kol* 

 aikan något lådant innehållit. Imedlertid har jag 

 dcrpå fakra ron, at et cryftalliferat Sod~falt, 

 fom ofver et och inemot tu år ltådt i fria luften 

 i fonrtretaf et rum^ fom icke eldades, icke def 

 ringafte af vitriol-fyra på den tiden til lig tagit, 

 emedan defs fmaltning med kolftybbe ingen lik* 

 nclfc til hepar vifat, Ikönt ån ficrc itererade for- 

 fök dera gjordes. 



8. Lutcn af den gra potafkart (7) vardt, ge* 

 nom vatncts afrokning ofver eld och flitig rcuv 

 ning pä flutet, til et grått falt eller gra potafka* 

 hvilken var cauitic och tillika mycket mera lätt* 

 fmålt i elden, ån en hvit potalka. Denna brånnan* 

 de fkarphet och låtta fmaltning tillika , kommer 

 ej af någon derhos varande fkarp kalk, ladan fom 

 den ofläkta kalken år, utan af en fetma ägande 

 jord, hvilken efter fetmans af bränning, tvåt- 

 ning med vatten, torkning och gloggning, icke 

 brafar ,med fked vatten, utan fmålter lått til glas. 

 Sådant bevifes med följande ron. Den grå pot- 

 afkan uploftes i vatten , och färgade vatnet med 

 en rödbrun eller nårmaft rod färg, och var famm* 

 lut få cauftic, at då jag med en penna omrörde 

 potaikan i vatnet, at lå mycket bättre uplpfas* 

 och lemnade den deruti ofver en natt , blef hon 

 derafiålkor och fvartaktig, likafom hon hade varit 

 bxlnd. Då något af famma flags potatka lades i 

 A fkirf- 



