8r 1756. Apr. Maj. Jun, 



nig het uti fd klara faker; befynnerligen^ fe dan en flor 

 Phtlofoph påhittat ratta fättet at utfor/ka Naturens 

 lagar , och kommit fd vida^ at han kan utvifa de Jiäl- 

 len uti himla- rymden^ hvareft C ometer na ftg uppe b > al- 

 la , då vi icke fe dem^ famt bevifa^ af bvad Natur 

 och huru ftor a dejfa kroppar är$. 



Denna mårkeliga fpådom biet ej upfyld, forr 

 ån 1600 år efteråt, genom Newtons djupfinni- 

 ga underfokningar. Det fom få långe hindrade 

 defs fullbordan , var Aristotelis forakteliga 

 tankarom Cometer, fom imedlertid tagit ofver- 

 hand. Han anfåg dem ailenaii for en art af 

 luft-fken eller Meteora, fom genereras af Jordens 

 utdunftningar, hvilka af en handelfe fammanftota 

 ofverft uti vår luft-krets 5 der uti, utan vifla la- 

 gar, flyta och röra (ig en liten tid, famt fedan, 

 genom famma dunftcrs forflringring , åter forfvin» 

 na och blifva til intet. De voro, efter hans me* 

 ning, ailenail uti ftorlek, varaktighet och rörel* 

 fes häftighet, något fkilde ifrån de iå kallade fal- 

 lande -ftjernoi% fom vi få ofta fe, och fom intet 

 annat åro, ån luft-blåfs. 



En enda yillo-fats, fom Aristoteles an- 

 tagit for en grundfanning, förledde honom til den- 

 na och mån^a flera orimeliga meningar. Han 

 trodde och paftod, at ofver Månen, var alt iverl- 

 den oföränderligt och oforgångeligt. Derfore e- 

 medan Cometer fyntes vara många ftora och vår-, 

 keliga förändringar underkaftade , nödgades han, 

 til tolje af fin grundfats, neka, at de någonfin 

 åro längre ifrån jorden , ån Månen. Aristote- 

 lis blotta utfagor gålde i många hundrade år for 



Ora- 



