%i4 1756. Jul Äug. Sept. 



ler fig allenaft ofverft i vattu-brynet. Alla fina 

 dammar har han hålft anlagde vid de djupafte böl- 

 jorna, och märkes vara mycket mon at få djupt 

 och vidt-omkringgående vatten. 



Dar något beqvåmligt nas år, få dikar han 

 igenom landet och dämmer åfvcn dår fram* ja 

 han tål foga den niinfta krok på åifven, fom han 

 ej rattar. Få alla beqvåmliga ftållen där jämna 

 miyror, eller ftogar framftråcka bredevid ålF-> 

 ven, gör han 5 a 4 alnars breda flott-dammar , til 

 en aln och dårofver djupa , altid perdendiculaire 

 til åifven, i hvilka han undanrånfar otroligt af 

 vrak, rötter och jord, famt ftåller vattnet in uti 

 de famma med tilråckeJig damm i fjelfva åifven, 

 Irnelian vatten-puffar och kall- källor vid åifven 

 g5r han åfven fmå rånlar och dammar. Han gor 

 ock forfok med fådana dåmningar på högre utfigt, 

 iaft det ibiand flagit felt for honom, hälft på de 

 ftållen,dårhan mottgrof ften eller bårg under fand 

 och mull- ryggar. Jag har fett ftållendär han budit 

 til på hela fjärdedels milen at dämma ältvens gång 

 annorledes , hvaråft ganflca litet felats i arbetets 

 framgång. Når han dämmer om höften, få fti* 

 ser vattnet vida omkring på fidlåndta orter, då 

 fkogen ofver alt dårat vintertid blifver (kadat ge«< 

 nom kölden, at den federmera bleknar och rutnar 

 bart, hvarigenom Bönderna ofta fått myr* ånga? 

 til 30 lafs, lorp i Fjåilfjo Socken och Ångerman* 

 land befinnes, 



§. 7* 



De paras $artholomaei- tiden >ch framföda 

 linaqngar i M#rs ? pch hafva måft 3 > iållan 4 un* 



gar, 



