zi$ i7]6. Jul; Aug. Sept. 



^et. Sådana nåt fattas t vårs ofver ålfvar famt 

 back - mynningar då Båfrei> går dåruti , ft m 

 fnart loflar och drar ihop iådant nåt, emedan 

 lyckjorna löpa helt lått ut efter de fnoren, fom 

 jlitta både vid ofre och nedre tålorna, f å at han 

 val kan fno .fig in i garnets och har det håndt, 

 at de kunnat få 4 ftycken på en gång med dylikt 

 nät, når det på nåmde fåtp blifvit jötfatt, och fått 

 ftä ofver natten* 



Vid Båfver-jakter, fom midfomn%ars-tideft 

 eller då minfta vattnet år r anftållaS, brukas få- 

 dana nft, at varfamt och tyft utlåttas for de hål 

 och tvår-^ångar vid ålf-ftranden, fom fynas på 

 botten, fåfom en titflåpadt väg ned ofver bac- 

 ken til djupet , i fynnerhet framfor hufet: åfven 

 ned vid dammen, famt ofvan dam-edan* emedan 

 han altid fpringer ut för drömmen, når han (krå- 

 mes, fåframt han ej varit pä nåt förut. Därjämte 

 bor en karl med huldat fpjut tillika ltåiberedfkap, - 

 at tillika gifva akt på Båfvems ankom ft, vid 

 fifr-nåmde gångar och Italien, och få fnart han 

 marker grummel komma fram i Båfvems ned- 

 gång från hufet, år han på ognableckét i fit fram- 

 /Irykande , då karlen bor hugga til fnalt och häf- 

 tigt. De ovane bruka väl all magt, men lemna 

 ej tillika fpjutet den fnålla fart och frihet det bor 

 hafva, dårfore rufa de gerna fram (hipa efter ned 

 i ålfven, utan at fånga djuret, fom endaft dåraf 

 märkes fatt en itot i kottet, men intet hål i defe fe- 

 ga bud. De fom ej iiryka til nåten, kunna fåle- 

 des fångas med fpjut. Slipper någon förbi nåtet, 

 bor man fpringa längre ner, dar något grund åj: 

 Ivars-ofyer ålfven, och ftålla fig ftilla midt i ålf- 



ven, 



