mjt Jul Aug. Sept. |$f 



ygn, da man får fe, at når han kommer, tvår- 

 ftåller han fin gäng, dock fordras mycken fprfig- 

 tighet, at då hugga honom, at man ej blir {ka- 

 dad af djuret. 



Gamla Båfrar hafva mänga konft-grep i all 

 Jin hushållning, famt ftorre varfamhet at akta 

 fig, fram f6r de yngre Når altfammans, fom fagt 

 år, blifvit val anltåidt, {lappas hundarne lofe, 

 Jivilke åro inofvade at behändigt upfoka, ned- 

 gråfva och mkora Båfveren ur fina gommor, 

 då karlen bor hjälpa hunden med öpning ned til 

 Jongåjigen, hvarålt hunden oforlkråkt fattar uti 

 honom, drar och flåpar honom, til defs karlen an- 

 tingen får {kjuta eller hugga honom med fpjutet. 

 Unge hundar blifva lått Ikadade * men gamle veta 

 noga akta fig, famt krypa in i de måft afiågfne 

 lonn-gångar, och gifva dar med (kallande tilkån- 

 na, hvaråft karlen bor nedgråfva och hjälpa ho- 

 nom. Och emedan Båfvern år hel ftyf i {polen, 

 at karlen utan fara kan därmed gripa och qvarhål- 

 la djuret, iå betjenar hunden fig affamma for- 

 fnon, och drar honom baklånges med fpolen fram 

 jutur fin kula. Ibland måfte hufet tillika opnas, 

 innan de alla kunna igenfinnas. Faft hundarna åro 

 aldrig iå gode, få gora de mer fkada ån nytta, om 

 de flåppas til hufet,innan nåtet med vakten blifvit 

 utfatte ^ ty hundens late drifvcr honom antingen 

 på flykten, eller i gjomflan; nårfåflker, maftc 

 hundarna fångflas, och arbetet uplkjutas til en an- 

 nan dag. En del äro få illhårdige, at de måfte 

 rökas utur fina lönn-hål. Vid Tjyf-fio ålfvenji 

 Torp Socken och Medelpad, felades for några år 

 fedanirått unftalt, påjdctfåttet^ at karlarna for 



