z34 *75'& Jul. Äng, Sept. 



den oreda, fom eljeft låtteligen kunde hånda vid 

 ca lådan ijukdoms underfökandc. 



Nu leder drdmngen mig til de utvårtes teo 

 ken ^ h vilka äro iå mycket nödigare at veta, fora 

 man utom dem forft och fråmffc ej känner fjukdo- 

 men, och ledcrnVera ej kan göra tillämpning af 

 läkemedlen , efter defs befkaffenhet , på fått, 

 fom fig bor. 



Det fårfta, fom märkes efter den förr om- 

 nåmde ångans nedfvålgning, år en mer eller min- 

 dre rysning eller fkålfning, fom hos fomliga va- 

 rar til flutet. 



Därefter kommer febren, fom kännes af de 

 heta öronen, refven, mulen och hornens-flécTre 

 delar j ofta är den iå häftig , at blodets rorelfc 

 uti de yttra hallens puls-ådror tydeligen kan fes. 

 Härvid i '"akttages, at det ena hornet Hundorn har 

 hetta, och det andra icke $ och nafta gång maft 

 kommer til at fe på kreaturet, kan det vara tvårt 

 om.y iåatdet hornet, fom hade hetta förra gån* 

 gen, har nu fin naturliga varma, och det andra, 

 fom ingen had^ förra gängen, nu hafver ftark 

 hetta: iå händer åfven med mulen och öronen, 

 h vilket alt tilkånna gifver, at febren år elak. 



Koerne affina med mjölken om fomtxiaren 



fnarare ån om vintren. 



Forftåppelfe infinner fig ock i början af den- 

 na (jukdorn, mindre mårkelig om lommaren, 

 men om vinteren år den få ftark, at en del ej få 

 något ifrån fig, forr ån mot flutet, då litfoten 

 börjar ; hos andra åter fker det med ftor fvårig* 



het i 



