2j i 1756. Od. Mov. Dec. 



Newton giflade, at Comcter kunna vara 

 ämnade r il föda och underhall for fjelfva Solen , 

 fom igenom den oåndeliga myckenhet Ijus-parti- 

 chrs ouphorliga utflytande, ehuru fina de må va- 

 ra , fictiMe med tiden cninfkas både til ilorlek och 

 verkan: til förekommande hvaraf, Forfynen for- 

 menes hafva förordnat Cometerna, at på beit ,m- 

 da tider, den ena efter den andra, falla ned uti 

 Solen. De (kulle i den handelien , vid hvarjc 

 omlopp , komma Solen litet närmar *. Den be- 

 kante 1680 års Comet, fom då var färan få når , 

 torde vid nåfta aterkomft aldeles uti Solen qvar- 

 ftanna. Fläckarna, fom ofta fynas på Solen, .och 

 icke åro moln eller di-mbor, utan ftora falt a krop- 

 par, torde intet ahnat vara, ån gamla Comet- 

 b randar, fom flyta uti det glödande Sol-hafvct, 

 och ännu ej hunnit förtäras. Denna i fig fje!f ej 

 ^rimliga mening, förfaller likväl, om Herr Eu- 

 lers och fleras tanke äger grund , at ljus och 

 vårme ej fororfakas af några particiars verkeliga 

 utflytande utur Solen, igenom hvilkas otroliga 

 myckenhet hela Sol-kroppen på gamka kärt tid 

 fkuile ikingras * utan allena ft at vifTa vibrationer 

 eller rorclfer, fom Solen åiladkommer uti /Ethe- 

 re, och upväcka hos ofs fadana fenfationer, fom 

 vi kalle ljus och värma : då behofde Sol-elden in- 

 gen foda. Herr Mairan gifver Cometerna en 

 annan tjänft , fom näitan kommer på det famma 

 Ut. De {kola med deras (Vant far lika fom tilhopa 

 fopa, och åter til Solen nedföra de forfkingrade 

 Particlar, fom af Solen och Planeterna utdunftat* 

 men de tyckas fora få många, om icke flera med 

 fig bårt, ån de nedtagit* Slika vågade meningar 

 tjäna åtminlbone til prof, at Cometcrne kunna 



vara 



