x8o ly j<1 Od. Nov. Dec, 



tyngds hvarvid likvål aktas, at man ej låter få- 

 dcn mycket dambas af om damb år uti honom y 

 ty få fort dambet går bart, få okas Sädens fpeci- 

 fika tyngd uti dofan. 



Ehuru denna profvare år egenteligen inrättad 

 for Råg, få kan han dock med famma fäkerhet 

 brukas til Hvete och Ärter j men når Korn (kal 

 profvas, räknar man til utflaget, fom fpanmåls- 

 profvaren gor, $i til 4. fkålpund for tunnan; f å- 

 ledes om dofan, tyld med Korn, våger io~lod, få 

 fk ulle en tunna af famma korn våga x*o^Lifp.— 10 

 Lifp. och fkålpund} men hon våger 10 Lifp. 

 och 18 eller 19 fkålpund ; få at om 31 a4 fkålpund 

 låggas til de if fkålpunden, fom profvaren utvi- 

 fle, få får man tunnans råtta tyngd bekant. 



Genom några fä flika prof, kan man vinna 

 färdighet i handalaget vid fådcs-profning, hvil- 

 ken man kan vara fäker om at ega, då vid flera 

 prof med en och famma damb-fria fäd, defs tyng- 

 der blifva några gå nger helt lika; och når de blif- 

 va olika, differanterna ej ofverftiga T ~:dels lod: 

 h varemot man ej ånnu har råtta handlaget, når 

 fkiljaktigheterna ftiga til ~ dels iod; fall i allmänt 

 bruk, kan denna fkilnad i utflagen icke Itort be- 

 tyda, efter ^-idelslod, fvarar emot 2 i fkålpund 

 i flört , inom hvilken tyngd, tunnans vigt fyld 

 med Råg , Hvete eller Ärter, garna varierar men 

 ined Korn, kan hon (kilja til 6 a 7 fkålpund. 



Hårafkan man låtteligen finna, det propor- 

 tionen imellan fäds Skal och kärna på en Svenlt 

 tunna, kan med tilhjälp af denna fpannmåls-prof-, 

 vare bäfl utrönas. 



I an- 



