66 17^6. Jan. Febr. Mart^ 



DliTourmali4ien lågges pa en upyårmd metall- 

 plåt > huv Herr ^^pinus äfvea funnit polernas 

 Electrictteter i början llridiga emot dem, fom 

 de vifa, dä ftenen updrages utur kokande vat^ 

 ten, famt at de ledermcra omfa om, hvilket alt 

 ganfta Ijusligen kommer ofverens med Grund- 

 lagen. 



Jag förmodar fåledes denna tviffc vara bilagd. 

 Bägge Herrarnes Ron åro riktige och ofverens- 

 llämmande. Här år cndall llridighet uti förkla- 

 ringarna. Bägge hårleda fina forfoks utllag af 

 Tourmalinens ojämna värmande, men, af hvad 

 anfordt är, lärer tydeligen finnas, at hufvudfaken 

 cj håruppä beror , utan at omgifvande medels 

 åverkan är rätta hufvud - grunden. 



(+) (±) 

 (-) (±1). 



9é^0m en pol Jhall kunna blifva eleSirifk ^ under 

 det at den andra der af Inga marken vifar , Jd mäjie 

 den förjlndmnde vara uti hö p dragning eller utvidgning y 

 under det at den fenare bibehålles uti et bejldndigt 

 tilfidnd. At bekräfta denna flutfats, har jag nyt- 

 tjat följande tilftällning. Tourmalinen lägges 

 gDed ena polen emot en bleck- (kifva, fom fittcr 

 pä glas -fot och har en upRändare yid ena ändan^' 

 (Fig* VIII.). Stenens upvända pol förfes med- 

 tjeniig beläggning, foro äger en mot den för- 

 ut nämnda fvarandc upft:indare/ Når alt fä är 

 tilredt, lägges en upglodgad järn-bit pä blecket, 

 hvilket näton i ct ogonbliGk, fa väl fom Tour- 

 malinens nedvända fida, emottager en ilark hetta, 

 fom en ilund tåmmeligen jämnt bibehålles* Blec- 

 ket vifir härunder näitan intet tecken af Ele6tri- 

 citet 5 men beläggningen dcremot ganfka c],vicka. 



Ä.r 



