\7^6. Jan. Febr, Mart* yy 



Den 17. M. Virkas incifion fuppurerade fiarkt i dag, 

 hade mycket Koppor kring låret; var feber- fri. — Ja^ 

 P^/^rj inclliou fuppurerade nu ftarki; mänga Koppor voro- 

 pck pä honom utflagn^Jalng faret. Mäfslingen börja- 

 de blekna i anfigtet. Kopporna höjde fig. Var munter. ^ 

 Johmna mådde båttre, men var matt. Hade tyckts fun- 

 nit lindring efter et cliftir, fom blifvit fatt i gar aftons. 

 Måfslingen var måft bortbleknad och fjällades ftarkt, 

 Incilionen, fom hittils varit låkt^ men blifvit likafullt 

 dagcligen förbunden v började nu våtfka fig, och pä cn 

 punct gifva Var; Hoftade nog. Inga Koppor.— //^^^ 

 Maja var i dag både •munter och feber-fri. Måfslingen, 

 fom 1 gar aftons började torka, fjällade ftarkt i anfigtet. 

 Som hon hoftade häftigt, förelkrefs en Broftfaft af OU 

 Amygd. d. rec. expr. & Vit. ovi folut. unc» ij. Syr. 

 Hordeat. unc. ^. ; tog annars, jämte Johanm och jatz 

 T? eter ^ Emulfionen. Mot aftonen fick bäde hon och j^ö- 

 hannA feber -hetta med oro och fvettnlngar. — Lifaw^t 

 munter; incifionen fuppurerade. — Stina tycktes ha en 

 half feber -rörelfe. Kring incifionen, fom yäl fuppurera-* 

 de, voro Koppor utflagne. — • Marias incifion var ftor, 

 djup och bred, väl röd och fvidande efter förbindnin- 

 gen. Annars munter. — Alla orkade äta, faft de fmä- 

 hoftade ; de fläfte togo inga andifa Medicamentcr, än al- 

 lenaft Krydde- théet. En del hade ej haft öpet lif. 



Den 18. M. Ulricas Koppor hade anfenligen höjt fig^ 

 åfven kring incifionen, hvilken nu fuppurerade ganfka 

 ftarkt och bredde fig ut. — Jan Peters incifion fuppure- 

 rade ock ganfka ftarkt, vidgande fig anfenligen» Kop- 

 porne vuxo til, åfven kring Koppe- fåret. Som han ho- 

 ftade mycket, fick han Bröft-faften jämte Emulfionen.— • 

 Johanna var feberaktig, hade t^ta nysningar, men lika- 

 fullt orkat äta. Hoftade ån;nu lika. Incifionen våtfka- 

 de fig, fuppurerade mera än igår, och vidgade fig mår- 

 kcligen. Fick Emulfionen och Bröft - faft — Anna Maja 

 hoftade näftan värre än förra dagen. Ögonen voro väta 

 och röda efter Måfslingen. 'Hade nu nägon feber-rörelfe, 

 men orkade likväl äta; var orolig i fömncn; fick 

 acerbation mot aftonen,- — Lifa mädde efter omftåndig- 

 heterna braf. — Stinas incifion var i jämnt iuppurerande; 

 hade fnabb och litet feberalctig puls. M<i£ aftonen fick 



