1766. Aprilis, Majus^ Junius. 



Hertigens ftenar voro ickealdelcs fa ftpra fom 

 jEpini, men tyckas i ftyrka varit ganflka qvickc. 

 Den ena vog 6, den andra .i@ gran. Den min- 

 dre var ogenornllinlig, fvart-brunvpch kunde 

 foras til Amethift eller Granat- flågtct. Den 

 ftorre hade en rokig gul tårg , liknade i gcnorn- 

 fkinlighet den Bohmilfca gul-feruna Cryftallcn, 

 och var fä i (ken fom hårdhet imellan denna 

 och den Orientalifka Topafcn* Afke- forfokct 

 lyckades ganfka val med defla ftenar, hvarvid 

 QCk med noghet utfåttes, til hvad afftänd de 

 drogo och utkallade hvarjehanda låtta kroppar: 

 jårnfil-fpån, afka och kol-ftybbe kallades tre 

 tum. I anledning dåraf, gjordes profvet med 

 tre och tretio adla och fina Ilen - forter^ men 

 däribland fants ingen likna Tourmalinen, i den- 

 na egenfkap» Hvad llencns ofriga' egenlkaper 

 vidgar, kommer Hertigen i det målla ofverens 

 med det, fom tEpinus och jag dårom anfört j 

 men få vida vi icke noga befkrifvit tilllållningen 

 af ijelfva forfoken, har et och annat tyckts lor- 

 Mlla fig pä annat fått. Deflli Tourmaliner haf- 

 va icke gifvit någon eld i mörkret 5 kunde uti 

 hett vatten icke med foh*non cledriferas^ men 

 i fynnerhct år Hertigen af andra tankar, i an- 

 feende til contraira Eleftriciteterne* Han for- 

 kaftar aldeles denna fkilnad, och förklarar vilTa 

 4åraf härrörande förändringar uti flenens elcclri- 

 fka verkan, af ytornas olika värma, famt läng- 

 famare eller fortare afkylning. Dåraf har ock 

 håndt, at han til flut mäfte antaga en befyn- 

 nerlig Ikilnad imellan Tounnalinens och den 

 vanliga Eleélriciteten, fom forfaller af fig Ijclf, 

 4å man fkiljer delTa flridiga Eieétriciteter rätte- 

 ligen 



