2©4 1766. JuliixSy Auguft. Scpt* 



XJtaf Herr Ho m e s obfcrvatioiler finner 

 xnan lått, at dc ympade {juknadc dels pa det 

 <S:tc, och dels vid början af dtt yrde dygnet j 

 dock forfåkrar of^ bemålte Au^tor, i artledoing 

 af defla och flera forfok, at fädant inåft håwdt 



?a det örte dygilct* Måfslings-fmittan mitte 

 äledes behofva dertna nyfsnåmtidc tid at ligga 

 förborgad i kroppen, innan den hinner biyra 

 ut til Feber. 



Vidare kan man häraf fe, at Febern före 

 eruptionen räckte olika långe^ty hos en del kom 

 ; detta utflag vid flutet pl det andra 5 hos en jdpl 

 ^in pä det jrdje, och hos en enda drog det' tit 

 til det ftte dygnet. 



Aldeles det famma händer, fåfoni nii af mm 

 upflrållning (yiifis^ vid naturligcn fnlittad Måfs-^ « 

 ling. 



Jäg kan fåledes utgifva, fåfoni cii ren j^n- 

 ning, få Vwal i följe håraf, fom ock af andi^ 

 r6n, at åfven Måfslingc - febern har fin viffa 

 tid, innan eruption eller utflag flter, h vilket 

 i allmånhet händer pä 3:dje dygnet inclufivé 

 råknadt* 



Hvad riu Måfslingens torkning öch affjål- 

 lande vidkommer, fa fkonjes de^ruti en fl;or o- 

 likhet imellan ympad och nätårligén fmittad 

 Måfsliiig. Af HoMEs Ron vifa^, at den vid 

 ympad MåfsHng gemctiligen (kedt p2 3:nedygn 

 ifrån utflaget, ånlkånt likvål exempel varit, at 

 den ibland varierat imellåil z, 3 och 4 dVgil, 

 och fins, Coni man fer > alknaft en Cafus, då 

 det dragit ut til <5:te dygnet. Deremof fåg 

 i»an på dem fom i Bainfiufet ilaturUgen fingo 

 Måfslingen, at torkningen aldrig gick' for fig 



