266 1766. OdoK Nov. Dcc 



följande ^ i anledning af Herr Profeflbr Mar- 

 tins Anmärkning, hvilket han, fåfom en fan* 

 nings-ålfkare, icke lårer ogunftigt uptaga. 



Med Herr Profeffor Martin år jag aldc- 

 Ics dårutinnan* enfc, at man på gamla Ben, lått 

 kan gora mifstag, dä man finner et eller annat 

 ftjcke, utan fammanhang eller ordning: men 

 da man finner hela Månnifko-benraglet, tillika 

 med hufvud- (kallen 5 fom jag tillika med fex 

 andra Perfoner det fann, lår icke nägot mifs- 

 tag aga rum. Hufvud - (kallen var da hel, når 

 grafven forfta gängen opnades, faft den fedan 

 vid gräfvens värdslofa igenkaftande , tillika med 

 ena Ben-pipan, blef kroflad, fä at når grafven 

 andra gängen opnades^ defla Ben funnos ftyc- 

 Icetals. 



Til defto båttre ofvertygelfe, at Benen fctat 

 i en Månnifko- kropp, Ikal jag i defla dagar 

 ofvcrfånda några dåraf, til KongU Academien^ 

 Som lefnads-fättet i hpdendomen , och vid Chri- 

 ftendomens början, var hos våra Forfådcr vida 

 fkildt, ifrån hvad det fedan blef, och nu år, 

 lä tror jag ock med Herr Profeflbr Martin, 

 at folket i allmänhet, dä varit längt resligare 

 ån nu, faft juft icke några Jåttan Barnen äg- 

 de dä all frihet, til defs de nädt en tämmelig ål- 

 der, åto grof och ftyrkande fpis, mycket kott, 

 ja, ånda intil håfte-kott, fom var en offer -el- 

 ler högtids -mat. De drucko blod, fom våren 

 del af deras Gudstjånft. De tvingades i ung- 

 domen hvarken af låsning, Slogder, eller ^roft 

 och tungt hand -arbete. Skulls de med något 

 fyfl^elfåttas, lä var det at jaga, fiflca, fpånna bå- 

 ge, käfta med hand-fpjut, och annat dylikt. 



