314 i7^<^* Oflöb. Nov. bec. 



Ty få fnart en fida yidrores^ och därigenom 

 mifter något af fitt åmne, eller fatureras, ut- 

 gifver fig å andra fidan lika mycket af det Con- 

 trairaåmnct , fom i haft gor den fidan ele6tri£k. 

 Vidröras fordenfkul bada fidor tillika af famma 

 ledare 5 upfylles den ock ifrån båda andar med 

 contraira amnen> hvilka inom denna ledaren kom- 

 ma til förening, fi'åfa ihop, och utbrifta med 

 häftighet och ledarens forfloring, om den var 

 for fvag, at vid ofvergängen eiftotftå deras myc- 

 Itenhet. Alt detta kmide med mångfaldige tor* 

 fok uplyfas^ jag vil dock nu allenaft gora en 

 kort tillämpning på våra uti defla omftåndighc- 

 ter ftadde nälär. 



§. 24. Man finner håraf, forft och fråmft, 

 Mt det /r^^5^/^r Franklins menings blir en enkel 

 firöm af eUBriJk eld fom går genom nälarney utan 

 tvdnne^ fom i centrair led firyka derigenom^cmtåzn 

 det pofitiva åmnet få väl går ofver til den ne- 

 gativa fidan, fom det negativa til den pofitiva. 

 Eldens dircftion allena utllakar fordenlkul icke 

 polaritetens art, om ej fåttcs dertil, hvilken- 

 dera ftrom man menar. Således blir efter mina 

 forfok Norr'^foleny ^id den ändan ^ ddr den nega^ 

 tiva ftråmmen gar in 0ch den pofitiva går ut'y men 

 Söder -pol där den förra går ut y och den fen are in. 

 Hvad äter defla ftrommar hafva for gemenfkap 

 med fjelfva Polariteten, år hittils en förborgad 

 fak. Jag har förut vifat, at JEleftriciteten, fä- 

 fom eld, kunnat underhjelpa jordens verkan lä- 

 fom Magnet, på nålarne, därigenom, at magne* 

 tiflvä åmnet gjordes rörligare til fordelning, hvar- 

 af polerne antogos härröra. Samma polaritet, 

 eller de magnetiiäca materiernas fordelning, flcullG 



up- 



