17 Jan. Feb. Mart. 43 



drager defla fotare Pol- vatnen riLEquator: at några 

 Hora Älfver, f ål om Guadiana och Guadalq vivir, vid 

 bägge kullerna falia med fott vatten in i Spanfka 

 fjon, llraxt utan fore Sundet: at en dagelig och 

 häftig Ebb och Flod beltåndigt uprorer och blan- 

 dar defla vatten fins emellan, ifrån botten up til 

 bryner^ Deraf år lått at iluta, det vattnen i At^ 

 lantifka hafvet ej kunna vara få falta, fom i Medel- 

 hafvet, hvareit de genom uidunftningen biifva o- 

 uphorligen faltare och tyngre. 



§. 30* Hvad den nyfs nämnda ftromen angår, 

 ifrån Polerna til Linien, fä intyga de fjo-farande 

 nogfamt om des verkelighet. Dc fegla altid for* 

 tare ifrån Polerna til Linien, ån tvärt om (Ric- 

 <?ioLi Geogr, Ref. Lih. X Cap. 3.) och de fe, alla 

 ar, flora Is-berg drifva ilrån Norr til Söder. At* 

 fkilliga *orfaker kunna bidraga til denna ftrom, 

 och det kan vifas, at de vatten han medbringar, 

 ej kunna hålla mycket falt. Når vattnet fryfer 

 til is , blir det lättare , och flyter ofvanpä. , Når 

 Is blir af falt vatten ^ går foga {Ax. in i I fen. Jag 

 har genom mångfaldiga forfok funnit , at is på tvä* 

 lodigt falt vatten, innehåller knapt ^ lodigt vat- 

 ten: at is af en fex-lodig falt-foola, gifver, fedan 

 den blifvit fmält, ej mer ån et tvålödigt vatten, 

 och fä vidare i proportion. Vid fomiiga Salt-lju- 

 derier nyttjas kölden, ar gora Soolan ilarkarc t dé 

 låta vattnet lorll fryfa til is, fom tages bart, hvar- 

 igcnom en Hor del af fota vattnet frånlkiljes , och 

 det ofverblefna blir faltare, dä både tid och brän- 

 de befpares, fom eljeil fkuUe åtgå til fjudningen. 

 Mi^ år nog, om det medgifves, at is-vattnet ej 

 år fa falt, fom det vatten, hvarpå han frufit : at 

 ifen flyter högre och lättare, pä falt ^ ån pä fott 



vat"* 



