1755- J^^- Feb. Mart 49 



fpänor och andra flytande åmnen nogfamt {kon- 

 jes. Når vi i anledning af denna forfarenhet vil- 

 ]c gifva värt omdöme om virflar, fom i hat och 

 floder plåga förefalla, år onödigt at fly til under- 

 jordifKa fvalg , fom , efter gammal f ägen j fkola 

 upfluka vattnet, 



§. 40. Lampas det, fom hår ofvanfore anfordt 

 år, til Smidet vid Gibraltar, få hafve vi redan 

 anmärkt, at der åro många grmid ock klippor 

 (§. 54 famt at flromcn med mycken häftighet 

 tränger fig derigenom utur Atlantifka hafvet 

 (§.3). Chartornautvifa jåmvål,at vid bagge ftran- 

 derna åro många uddar. Derfore år icke under- 

 ligt, om på fidorna af råtta och djupafte ftrom- 

 ådren, finnas virflar och tilbaka gående flromar; 

 befynnerligcn om det tagés i ofvervågande, at vat- 

 net"^ midt i ftromen har fnåilare fart, (§^38.) ån 

 på fidorna. 



§• 41, Om den undre ftromen, fom går pä 

 djupet utur Medelhafvet, har ftorre häftighet, 

 ån den ofra och inkommande j få måfte han ock 

 taga med fig 5 i famma proportion, mera af fido- 

 vattnet, famt jåmväl något af den ofra ftromens 

 vatten. Sker det, få upkommer en defto djupa- 

 re urhålkning på vattu-brynet , långs efter Sun- 

 det der ftrom-faren framftryker, och Atlantifka 

 hatvets vatten får då defto högre fall och foljak- 

 teligen defto ftorre häftighet uti des tillopp, til des 

 bagge ftromarnas haftigheter blifvit forfat te uti 

 et riktigt förhållande til hvar andra, 



§. 41. Emedan hafvet af dagelig Ebb och 

 Flod omfom mycket ftiger och faller i Spanfka 



D ijon, 



\ 



