5^ 1^7 5 T- 1^^^ ^^ek Mart 



ftllle ) lårer ingen neka^ fom forGSkt hvad den ve-* 

 lat duga til 5 dä man med glädje ront, hurufåden 

 pä mager åker derigenom bäde uti trodighet och 

 kärna mycket ofvergätt den fåd^ fom på lika ma- 

 ger åker, utan denlitfla gödningen , varit fädd. 

 At ock famma Machin ännu behäller fitt pris, at 

 dermcd få ärter, och lägga dem lä djupt i jorden, 

 at rågn-fkurar ej hinna Ikolja dem up och lemna 

 dem nakne for fol och foglar , år åfven en ofver- 

 tygelig fanning; Men at ock famma verktyg 

 verkeligsn år ganfka kinkogt och fenfårdigt forx 

 Åkermän, fom hafva mycken åker och utfäde at 

 beftyra, och fordenlkul et redfkap väl af ganfka 

 mänga forfokt, dock for tids-fpilian iknl icke yt- 

 terligare nyttjat och bibehållit, det år och 

 blir en lika oemotfägelig fanning, fom det förra, 

 öch juftderfore har jag härmed velat bjuda mi- 

 na kära Åkermän handen, at på et lättare och vi- 

 gare fått äga famma formon, befparing och nytta, 

 lom med Sånings-Machinen. 



Grunden hårtil är få tydclig, at den genall: 

 begripes och gillas af en upmärkfam, och efter- 

 följes af en idog. Jag frågar, när efter vanlighe- 

 ten fåden på en harfvad och tilredd åker år utfädd 

 och ftraxt blir nederårjad, hvarell då fåden ftan- 

 nar och bikiÅggaii,4<^? Svaras: ifär balken. Frä- 

 / gas : Men huru djupt i får-balken ifrån des ofver- 

 Ka fpits? Svaras af alla kunniga Åkermän: Icke 

 öfver tvä tyårfinger djupt och der ftannar all få- 

 den, undantagit något korn, fom här och der rin- 

 ner ned i tåren och mäft forgås. Rätt: följer då 

 icke deraf den flutfats, at om äfven den brunna 

 godflen tillika med, eller öfvanpä fåden voro ut- 



ftroddj. 



