82 i7fy- Apr. Maj: Jun. 



vanfkeliga tiKBnd , ifrän fodflo - (lunden, genom 

 hela des lefoad 5 förefalla jåmval uti et Samhälle 

 mänga angelägna mal, fom fordra kunfkap, uti 

 hvad ålder männidcorna mäft eller minll då? hu- 

 ru långe man med någorlunda fannolilchfet kan 

 förmoda , at en frifk månnifka af gif^eifc ålder, 

 kan ännu lefva ? Huru många månnilkor ungefär- 

 ligen finnas i hela Samhållet af en vifs ålder , eller 

 inom vifla år ? med flera dylika frågor, hvilkas 

 vigt jag med några exempel vil bevifa. ; 



Det brukas mycket utomlands, at Regerin- 

 gen, i påträngande nod, iiplånar penningar af 

 underfåtarcna, på de vilkor i> at lån-gifvarne,' i ftäl» 

 let for betalning, tå en vifs fumma årligen i hela 

 finlifs-tid, få ttortiltagen, at både Capital och 

 laglig Rånta derigenom må utbetalas , til defs 

 län^gifvaren dor. Sådana ofverenskoramelfer öm 

 lifs-tids råntor plåga ock fke emellan enlkilda. 

 Det kommer da an på at veta, huru många år 

 lån-gifvaren ånnu förmodas hafva at ofverlefva, 

 på det Ars-Råntan må paflas derefter. Dor han 

 forr, ån man förmodat, dä vinner lån-tagaren, 

 fom ej år förbunden til vidare utbetalning ; men 

 qm han léfver längre , måfte lån-tagarcn med for- . 

 luft årligen utgifva lika ftor Summa, ehuru lån- 

 ge lån-gifvaren lefver. Den fom på detta fåtter 

 lånt af många, vinner val på den ena och förlorar 

 på den andra > men det får dock ej tagas fom et 

 blott lycko-fpel. Forfigtighet fordrar altid på e- 

 na fidan, och billighet på den andra, at man vid 

 ofv erenskomm elfen fer fig fore, at hvarken for- 

 hiften eller vinften pä hela lånet kan blifva alt 



for 



