175 ^P^- ^^i' J^^- ^^9 



fången utefter 5 dock fä, at i fot lämnas emel- 

 lan hvar ock en fädan triangel. 



^. Infaller ftark torka ftraxt efter ut- 

 planterandet, fä vattnas deffe unga rötter; men 

 pallar man tiden med utplanteringen ftraxt ef- 

 ter dst rägnat, fä rota de (ig fnariigen och be- 

 hofva ej nägot vatten. 



§. 6. Denna nya plantage hålles fri frän o- 

 grås, famt jorden ikrmg rötterna los, hvartil 

 brukas fmä jårn - krattor. Tab. Fig. y 

 och ^7. 



§. 7. I Oélober manad, dä växten ofvan 

 jord merendels forvisnadt, kores micd en plog, 

 fom har et högt och ftort hvålf -bräde , i gån- 

 garna, dä jorden, fom af rågn och ftorm i gän- 

 gen nedfallit, kommer til 2^3 tum hcgi öf-» 

 ver fjelfva växten, hvilken dels bevarar röt- 

 terna för kold, dels lemnar nåfta värs eller ars 

 fmä ftätt tilräckelig mylla, at flcjiita uti, famt 

 hindrar värhäfan, at tvinga de famma. Pä det- 

 ta iättet blir en fång i fånder täckt med hvar- 

 je gängs jord, fä at når jag täckt den ena fän- 

 gen med den ena gängens jord, täcker jag den 

 andra med den andras, och fä vidare. 



§. 8. De rötter, fom äro i a 3 är gamla, 

 ty fällan ftä de längre i jorden, dä de meren- 

 dels äro äf en Svan-pannas tjocklek, ibland nä- 

 got dryggare, och ligga til 2, a 3 fot djupt > 

 uptagas i September och Oétober månader med 

 länga, fpetliga och litet mbojda järn-fpadar, 

 (Tab. V. Fig. 4. ) och kaftas rötterna ftraxt 

 i en hog pä marken, där de ligga i a 1 vec- 

 kor, at vädras och genomblafas^ men om råga 



H 4 fcan- 



