17 j 06t- Nov. Dec. ^ 243 



Om det ock tnedgifves , at ej et bliiidt ode 

 hårftar ofvcr- månniflkors lif och dod: at; Gud i 

 Naturen nedlagt bote- medel for mänga fjukdomar: 

 at vi bore nyttja dem : at mangen nyttig meciborr 

 gares lifstid kunde mycket forlängas 5 genom me- 

 ra infkränkt frihet, at med oordentelig lefnad (kå- 

 da fin hälfa; genom hålfo-brytande ofeders aflkaf- 

 fande och god ordnings intorande pä Landet och 

 i Stcider; genom tjänlig (kotfel, forfarna Läkares 

 rad och beprotvade Läkedomars bruk vid infallaa- 

 de fjukdom: om det åtven medgifves, at fmit- 

 tor ofta kunde antingen aldeles förekommas el- 

 ler i tid dampas, genom nyttiga antlalter, fa- 

 dana, fom i alla våibeftälda Riken nu aro gjor- 

 de emot Päften; få lårer ej heller nekas, at ju 

 all uptånkelig omforg i dcua mål år både nödig 

 och nyttig. 



yj. Vidare , f afom det år en hormon for en an- 

 iforare, at val kanna fina fienders ftyrk^, yapea 

 oeh fått at flvada: at veta, på hvad orter och 

 vid h vilka tilfallen de plåga gora inbråtc, famthuru 

 de utbreda fig j fä har ock en eftertånkfam Re- 

 gering mycket vunnit, dä det gifves vid han- 

 den, huru folk formeringens håtflcafte fiender, 

 fjukdomar, förhålla fig i Stader och Lands-oi;- 

 ter : hvilka atdem gora ftorfta välds-vårkancpåhvil- 

 ka orter den eller den fjukdomen år m-äfl: rå- 

 .dande: huru fmittor fortplantas och utvidga fig: 

 .i hvilken ålder oqh på hvilka årstider månnifkaii 

 måft angripes af någon vifs fjukdom^ med me- 

 ra. Sådan kunfkap gifver anledning at tanka 

 på kraftiga forfattningar, at mota få grymma fien- 

 der: at uptåcka och förekomma oifakcrna, hvar- 

 Q^z för- 



