1755. ^^c. 245 



nmg^ tillika med de underråttelfer, fom Kongl. 

 Collegium Medicum ^ af egen beromlig drift, 

 \'id färftildta tilfallen af någon graflerande far- 

 for, latcr utgå, på det allmännas koftnad tryk- 

 tes och utdeltes til alla Kyrko-Socknar i et Ri- 

 ke, fom vidftråckt och litet bebodt, aldrig lårer 

 kunna for forjas med et nog tilråckeligt antal af 

 Ikickelige Läkare; år ingen tvifvel, at ju myc- 

 ket god t derigenom kunde vinnas : fornåmligaft, 

 at Guds ords Lärare, befynnerligen de, fom vid 

 Academicrna lagt någon grund til infigt i Lå- 

 kare-konften, (kulle oformårkt vånjas vid det 

 nöjet , at kunna gå fina åhörare tilhanda med 

 goda råd uti deras fjukdomar, och låra rått 

 namngifva f jukdomcn på "Tabellerna, hos Pro- 

 vincial-Medicus , Lnndshofdinge ämbetet eller 

 Kongl. Collegium Medicum, då deras handräck- 

 ning tar^as^ 



Det år ånnu for bittida, at af de fa Årens Ta* 

 bellcr fom inkommit, gora någon f åker jämförel- 

 fe emellan de Svånfka Lands-orterna, hvad ljuk- 

 domarna angår y ty en ort kan några år å rad hafva 

 mindre känning af en vils fjukdom , utan at dcrfo- 

 re altid vara deraf mindre befvårad. Igenom if 

 til 20 års Obfervationers jåmforelfe kan forft i det- 

 ta mål någon vifshet utletas. Sjukdomarna^ for- 

 hållande uti hela Sverige på defsa åren, kunde med 

 jiågorlunda vifshet jämföras med det fom utomlands 

 blifvit i långliga tider obferverat , at fe , hvilka 

 Ijukdomar åro hår mer eller mindre gångbare , ån u- 

 ti Tylkland och Ängelland. Men åfven uti 

 denna underfokning mota tvånnc fvårighcter: 

 den ena , at ljukdomarna ej blifvit , på dc ut- 



land- 



