^4 ir^f^ Jan. Febn Marn 
Under ytan eller ofra brynet af Maffar 
och Kårr, mälle itora rötter nedfalla eller ned- 
pråflas, annars vet jag ej huru ftubbarne kom- 
rnit ned i den omtalte Nolhaga Måfle. Han 
år belägen utmed en tvä mil lang Sjo, vid 
mmn Mjor, hvars vatten fommar-tiden ftar lika 
Jbogt med de omnämnde fmårre, men half-fyller 
en del af de 'ftorre diken dårpä. Om var-tiden 
flödar Sjon gemenligen en aln ofver Mäflen ^ 
han liknar en S jo-vik, och foljakteligen mer 
ån t alnar öfver llubbarna där de nu åro. Men 
defFa tråd-rotters låge, innan de upflutit, varun- 
der Mjårs vattu-hogd, i hvilken ftållning de 
aldrig kunnat växa. Man har ingen anledning 
at tro 5 det Sjon M jors vatten fordom llädt lå- 
fre, ty han år alleftåds omgifven med höga 
erg, och undcrhälles i fin nuvarande hogd af en 
falt ftenklippa. Tvärtom kan man fannolikt pafta, 
Ät defs vatten gatt högre 5 emedan ftrommcn tyc- 
kes utfturit de höga branter, fom fynas pä fi- 
dorna af utloppet, Solveden kalladt. Äfven fin- 
ner man pä en éfver Elfsborgs Län af Landt- 
inåtaren Kruse är 1711 forättad Charta, for 
denna Sjo tvånne utlopp utmärkte, af h vilka 
det ena, tecknadt utmed Lenums Gäftgifvare- 
gärd % mil frän Gotheborg, nu liknar cn dal, 
fom ej kan draga vatten ur bemälte Sjo, utän 
at den (kulle okas nägra famnar ofver vanlig 
yär-flod. Om defs vatten fordom ftadthogrc, 
i>egriper man ock, huru den i Herr Archiatern 
4)ch Riddaren von LiNNés Väftgota Refa fid- 
.131. omtalta Jått-gryta- vid Nolhaga Pipbruk, 
5 eller 4 famnar högre än Sjon , blifvit af nä- 
v.J gon 
