löt ty 67, Äpr. Majv |un; 
mot hogder. III:o, At han icke har någon lukt 
tf cld-rok j ån mindre at han fvider i ögonen, el- 
ler bcfvårar lungor, fom Eld-rokv IV:o, At 
han pa et Land, fom beftår af berg, dalar och 
mmdrc flåttmarker, ej märkes drifva med vader. 
Detta kommer val dåraf, at då fogablåfer, och 
at Land-roken upkommcr åfver hela ftora lan- 
det tillika, lä at en ringa rorelfe ej kan (kon jas, 
hålft fom den röken, fom följer efter, ar lik den, 
fom viker undan. Men til (jos fkal Land-rokens 
drifvande med råder vara nog ogonfkenlig j hvil- 
ket ock lårer lå finnas på ftora flåtter. V:o, 
At han forfvinner genom infallande kold , och 
i fynnerhct igenom rågn. Om rågnct faller all-^ 
mant ofver hela Landet 1 få kommer^ Land-ro^ 
ken icke få fnart igenj men år fiet Afke-rågn, 
fom ej ftråcker fig vidloftigt , få varar det ej 
långe fSrrån Land - röken upf^^Uer luften å nya. 
Tckn til, at hanfåoformårkt föres af vader. VL-o, 
At han fåtter fig lågre ned, dier tjocknar til 
vid förgången, lika fom annan rok och fuk» 
tighet, fom i luften finnes ftående. 
Af deffa Land-rokens cgenfkaper fluter jag^ 
at Han, til defs åmne, år intet annat, ån en 
i mycket ringa £:rad condenferad im, ånga el-» 
ler dunft. Ty nar luften år iå belkaffiid, at duti'» 
fter och ångor icke fammanlkockas til moln; men 
Solens, eller ock vinter-koldens torkande kraft 
icke defto minder fortfar at våldeligen befordra 
titdunftningen af vgtten, is, jord, våxterm, m* 
få at luften omfider blir fylld eller faturerad med 
fådanc jåmnt utfpridde utdunftadc åmncn : få må* 
fte det hånda, at hvad fom ån vidare utdunftar, 
upftigcr eller dragés icke i hogdea eller ur ögna- 
