1767. Apr. Maj. Jum 
Oarnc (kml^ och tilredes cn rod hinna ^ fom 
tag€s ur fro-hoifornc på en obekant våxt. Men 
(om^éh desfc^ pä det fått de nu nyttjas vid va*- 
ra FIrgerier, ej gifva någon beftandig fårg, il 
borde de aldrig enfamme brukas, utan endalt vid 
ciågrc få fchattcringar af gult. At på klåde och 
.ylletyger fåiia orange och More doré fårg , der- 
vid kan Krapfi blandning med Vam tWcx SoUdag0 
UlanGidenfts f åkrare gora gagn åi\ Rqucoh^ Dock fom 
Kräpp ej tager på Silke ^ och vid Silte-Fårge* 
Tier mera hafv^s affeende pä fårgornes lyfter ån 
i^etlåndighct^ få ml den dock dar t ils vidare 
.nyttjas. 
% 4. Den i Fårge-konftea mycket forfarnc 
He«lL'0T har allenaft funnit 4 Färge - ftofter, 
fom gifva en varaktig göd gul flrg. De |ro 
Rcfida Lueeoici^ Vm^ Serrmuk twSl4)ria^ Ängdcåri 
,<jtn^a tmMörla^ Gm&'y finit Ti^igmcäa Tmnum 
€uni*^ hvartil med fog kan liggas SoUdago Camif 
^enfis. Huruvida af dcsfc Farge • ftofcers eget 
gry 5 eller af 4c Salier., h varmed färgen fåftes, 
<lct kan anfes for cn folgd, at de antingen gif- 
va en ren hog-gul fai^^ eller o^k at flrgornc 
falla i grongulc eller rodgult, fom år orange^ och 
Jivilka Salier , utan färgoracs minfkning af dc^ 
,ras naturliga lyfter 5 måft bidraga til at fåfta gu- 
la färgor, det har jag igenom följande forfofc 
fokt utröna^ 
* f. Som Curcuma, 5^ ibland alla guk 
Färge-ftoftcr vid våra fårgcricr gifver den vac- 
►krafte och hogfta^ men ock obeflåiidigaft^e, fårg> 
iå vil jag förft nämna om nagre forfok^ fom da'* 
,mefi blitVit gjorde. Med Alun allena blifver 
iargeji..pråktigaft , saco ock . måft. obeftåndig. 
Aluu 
