io6 1767. Jul* Aug, Sept. 
uti Aftronomifka ur anftållas, fäfom uti §. 
fagt år j ty medlen af forfokens rcfultatcr, ehu- 
ra de tagas ^ utan at gifva mera trovärdighet åt 
dem, fora med Ur-pendlar åro utrönte, bevifa 
tydeligen^ at fanningen nalkas til de utflag, fom 
genom denna Grahams ractliod, åro deter^ 
minerade. Deffa fenare refultater äro 10 til an- 
talet, men medel -refultaterne af hvar och en 
Aftronoms forfok åro fyraj deras medel gifver 
^;J?.vzo6, 12:207,11, eller, når jåmforelfen imel^ 
lan London och Paris uteflutes (§. 6.), hlifrer 
medlet, >i,-jB.vioi5ip:io5,ip, hvilket ganfka val 
inftåmmer, med medel -utflaget af de nogafte 
gradmätningar, fom jag af deras jåmforelfc pl 
et annat llålle utrönt, och fora gifver A:B:: 
101,4: 10 3,4 j En ny forfåkran om denna Hm- 
nings grund uti fjelf)a naturen. Vil man, for 
ytterligare vifshet, utefluta af a!Ia 10 refulter 
de fyra, fom måft Qciljas ifrä fiftnåmde medel, 
fä finnes ^.-JS.vi 99^1:100,1 , hvilket fä nåra in* 
faller med den proportion imellan Jordens axel 
och jequatorns diameter, nämligen ^;5.vipp: 100, 
fom De la Gaille upgifvit (a)^ at man mä- 
fi:e undra ofvcr denna Aftronomens lyckcliga gifs- 
rsing. Af det föregående följer altfä^ at Jor- 
dens figur utfåttes fai^nolikaft, når proportion 
imellaia Jordens axel och ^quatorns Diameter 
angifves vara vid pafs fåfom 1 9P til 100. Hvad 
for ofrigt angär Jordens irregularitet , fåfom 
Meridianernes olikhet, Jord-hvarfvens olika tät- 
heter, och fä vidare, tyckes ingen ting dårom 
med vifshet kunna afgoras 5 ty faftån Bougu- 
ERS och de ofrigas ron mycket inftåmma, til 
at vifa jordens ftörre uphogning vid ^^Iquatorn, 
