ke fkulle af den orfakcn kunna blifva dyre j 
men da man l^piinnar, at de med Arbetare for- 
fedde Verkftaderne åro nog fårre, eller allenalt 
^ eller ^:del af alla Verkftaderne, och dc torf- 
tigare V erkftåderne icke kunna fålja fina va- 
ror annorlunda ån for dyrt pris, af orr4ker fom. 
anförde åro> Så år naturligt, at de iarrc och 
med arbetare forfedde Verkltåderne, hvilka me- 
deHl fin ftorre ftyrka åro i tiiftänd at gora båt- 
tre arbete^ och blifva laledes niera tillitte, fä 
mycket liåldre mäfte blifva vid de ärmare Verk- 
Jftådernas pris, fä vida eijefi: arbete icke tryter 
for dem , fom de, enligt månniflians natur, foka 
med ftåi, at göra fina formoncr få ftora, fom 
tilfället niedgifver, och tro fig bora förtjäna nå- 
got pä fit arbete mera, ån hvad deras dageligai 
nodtorfter kuniia fordra, dä. dc torftigare Verk- 
ftaderne knapt hafva vatn och brod, fom man 
piägar fåja, vid det lioga prifet och fåm re ar- 
betet, emedan en enda månnifkas moda vid nå- 
rtrigarne vil i allmänhet icke forflä- til under- 
hållande af flere perfoner eller et helt hushall 
få vida det eljefl: beftår af flere ån Man och 
Huftru. 
Håraf vil då följa, at vid Ämbets - och 
Handtverkeri- Verkftådernc,få val fom Pabriques- 
och Manufaftur- verk, kunna prifen pä tilverk* 
ningarne varda, cseteris paribus, lågfe, då Veitk- 
ftåderne åro fä til antalet och arbctarfie niånge , 
ån då tvärtom defie varda fa, och Verkftäder- 
nc mänges Och dä affåttningen år fä inlkrånkt 
fom hos ofs , och Verkftådren bhfva allenaft fa 
månge, at Monopolifke afhandlingar icke kun- 
na cxiftera , • hvartil icke fynne.rligen ftort an-f 
