2% 4 ^7(^7* Od. Növ. Dec. 
hvilka for Aboerne faledes befinnas va^-a nog o* 
tilräckclige. Getter brukas inga^ fcr deras o- 
Mgn ttu^, men Icunde val halLiS5 om man of- 
ver dem forordnadc tjånlig upfikt, i iynnerhet, 
iom bår år f ä mycken tilgång pä Laf - och 
Trå-moffa (b). 
S. ip. Håftarne åro merendels af medel» 
mattig ftorlek , dock en anfenlig hop fma^ och 
kan hånda man år manafi: om dem for åe Re- 
ländes fkul, tom foljakteKgen nodfakas taga fle- 
re Håftar, til fin dryga koftnad och Allmogens 
ringa dåraf våntäde egen forman. Häftar ftaf-» 
far man fig pénora egen afvel, eller frän Öland, 
och de fom åro förmögnare , från Bleking eller 
Skåne y Allmogen kunde dock <)tvifVelaktigt 
fjelf til fit behof framdraga dem, hälft Häften, 
likfom Boflcapen, ålfkar lidiåndta ftållen, därpå 
ingen bri;ft år. Stogängar finnas hår nii for ti* 
den inga, men for nägot mer ån 80 ar tilbakas 
har Stögång varit, och da blifvit af odjuren 
utodd. Håftarne födas om Vintrén, fom allmänt 
bilokas : ibland hackelfen blandas Ärthalm (vr« 
dare fe §. 17) 5 Vårtiden kon;ima de efter Bo- 
ftapen i Beteshagarne oCh fift på Ängen. Deras 
fjukdotnar och däruti brukelige läkemedel : mot 
fliaf gifves pulfver in af torekad och ftott Mård: 
mot Lofs brukas HutTitner for dem, eller To- 
bak, fom forr år fagt, eller ock Tobak, Hum- 
mer och fet - ved tilhopa. Fiaget bota de i 
Woxtorp med Fron af Sempertui ( Onopordott 
acanth.^ 
(b) Skarpe och ikrina Moar , båra fimä och odugelig 
ikog, famt Laf'Och Trå-mo0a; hvirii fkiille den 
bättre kunna göras gagnelig, ån til Getters féda? 
