1777- J^n. Fcbt. Mart. 79 
någon Syra trader i iiålle, och binder den fjräm- 
re^Eldcn , at den likafom foiivinncr och nårma** 
re dragés in uti fjeUVa glafet. Emedlcrtid har 
dynan fatt äterhemta (in eld mur andra krop- 
par, hvilken vid förnyad gnidning ril glafet af- 
lémnas. Vid affondrandet , utdrifver denne lom 
förut ^ mera Eld utur beläggnings - fidan, och 
til den famma indrager mera Syra, fom jemvål 
binder och qvarhäller den främre fidans Eld. 
Pä det fattet blir nu glafet på en fida fyldt med 
Eld, ocli pä den andra med Syra, fom genom 
inbördes dragning qvarhälla h varandra gch urgS» 
ra Ijelfva laddnings-tilftändet , fom äger bcftän^^ 
lä länge, deras jcmnvigt ej håfves derigenom, ac 
bagge ytorna tillika vidröras med afledande krop- 
par, och de famlade ämnen, genom ofvervå- 
gande dragning i contralr direktion, (lappa hvar- 
andra, och, dä det år famma kräpp hvaraf de 
vidröras och dragas, lättare irtom och formcdelft 
den famma, rufa til inbördes förening och gif- 
va den bekanta ftoten Säfom nu taflan icke 
laddas, om ej defs andra (Ida år afledande; den 
främre (idan äter icke erhåller nägon friad of- 
vergängen Eld , om Dynan ej flåppcr den fam* 
ma; men de famlade ånrinen ej binda och qvar- 
hälla hvarandra, utan (lådfc äter gå (ina fårde^ 
om bäda (idor åro tillika afledande; finner man 
fnart orfaken, at ftarkallc gnidning med en iHn- 
digt ledande eirer ftåndigt affondrad dyna, ej for- 
mar ^ora den verkan, fom den affondrade ryCk- 
vis alladkommer, når hon Imäningom utur 
kropparna far famla och til Glas-taffan aflem- 
na, men icke fom den afledande åccr med fig 
bortföra, den aflemnadc Elden* 
6. Får- 
