1777* Jan. Febr. Mart. 17 
Man kan låledes låta en dof öch damb at ef- 
tergöra dtt fom vifo : man kan låra honom fkrif- 
Va och åfven låfa^ i det man vifar honom tin- 
get^ och fedan flcrifver det med vanliga bojk-^ 
ihifver och vifla caraéterér, fom alcid åro bund- 
lie til det eller det tinget: laledes kan han med 
mera lätthet tPtcrapa alt hvad han fer^ ån den 
fom genom horden hindras af andra avocamen- 
ta 5 ac fa noga lälU (ig vid objeÄenias men med 
feegrepet fattar han ickc derrore alt hvad han 
eftergör. Alla fubflantiva^ både ting och per- 
foner, kan haft lått låra ^ men alla adje^liva blif* 
Va honorii dedo Tvärare at forftäj de kunna ej 
la Val utvilas j de åm qualificationer^ fom icke 
fned tecken gåras begtipeliges och altiä blifvei* 
forllSndet mindre iipöfvadt och undcrråttadt hos 
den^ ibm itke horet ^ ån den fom icke fer* 
Hvad Ammai^ åfVen iitråttat til dumbarB upof* 
Vnnde at tala^ åt ftog bekant genom det 5 al 
han latdt (adana ijélf^/a nred talets verktyg efter- 
göra den {täilningeii^ fom for hvarje bokftaf 
Varit hade med Cyn Och känfel äfmått pä en 
talande. Hviiketalt bevirar^til hVad grad et fel pä 
utvårtes linnen kan erlåttaSj genom de ofriga^ 
dedo nogare aktiamhet, och at detta (kcv eftef 
naturliga intryckens lämpande efccr våra behof. 
Det år dock en fanning^ at iäfom allmånriå 
kanflan ingär i alla de öfriga urvartes finnen^ 
och är iä tiodig, at om den ar barta^ lä fela 
I ock de ofrige: altiä är oidk fmak och lukt, lä* 
fom hanne nårmaft liknande^ nådigare ån fyn 
och horfel for värt lif} men horflen for begre-^ 
B pee 
\ 
