tå t77T. Jm. Febr. Mart. 
ån den, fom mift fynen med hordens bibehål- 
lande j lä år dock den, fom af iodelfen år dof, 
altid tillika ftum eller utan tal, och i den de* 
len mera at beklaga, ån en fodd blind. Ty 
faftån flera ting i denna verlden åro at fe, ån 
at hora, år dock pä forlHndets vagnar, mera 
at lära for den, fom horer öch icke fer, ån for 
den, fom fer och icke horer. Icke de (lo min- 
dre år det forundran vårdt, at man ofta fedc 
dofva och dumba, fom uti befynnerlig färdighet 
at göra efter, hvad andra månnifkor förut vifac 
dem, gått vidare ån de fläfte, med fulla fin- 
nen begäfvade, kunnat hinna komma* 
Hår i Stockholm hafva i:t\Q dumba broder, 
af namnet Bcnge, i den delen varit bekante, 
hvilk^i i mänga forråttningar och flogder , fom 
t allmänt lefverne förefalla, varit åfven fä otvung- 
ne, fom andra, och i fynnerhet i Silkes-väfnad 
och viflTc Fabriks -arbeten vifat måfterliga prof. 
Hvem vet icke, at under den tid, fom Peiron- 
fka Silkes- våfveriet var i fin hogd, de Tyger 
aniägos for de bäfta, fom defle broder arbetat? 
Uti iållfkaper kunde en obekant ej veta, om 
delTe hade nägot lyte, emedan de (ä vigt och 
artigt fig i Societeten upforde. De gingo pä 
Jagt och voro gode fkyttar, kunde ock flere 
jTpel, fom allmänt brukades, forftodo åfven en- 
famme pä en Spel -jagt fegla til Herregardar 
omkring Stockholm, där de förut varit med an- 
dra. En ung Helsingius, fom ofvar fig nu 
fortiden vid Siden -Fabrique hos en fin Broder: 
år åfven, ehuru dof och dumb, ganflca fnåll, 
låraktig och hafver gjordt goda framfteg. 
Man 
