777. Jan. Febr, Mart 
kunde bringa de ofrige Sjåls formogenheterna at 
uphora, når han började fin pathctillka ftåmma. 
En vifs Lutenift i Venedig, låges efter be* 
hag kunnat gifva fina åhörare hvad (lags finnes 
rorelfer, han hälft ville. Degen Ijelf begår* 
de en dag prof defaf , och Spelmannen for* 
ftod ia vå!^ iä ofta, och med den konft flyt*' 
ta Dogens kånflor ifrån forg til glädje ^ ifrån 
melancholie til ofverdrifven frogd 5 och tvårt* 
o»n<^ at Dogen nödgades befälla honom fluta* 
med fina la kallade Troll - konfter^ at han ic-* 
ke mätte til fina finnens verkningar for horflens 
fkull forderfvas. 
Nu ehuruvål allmänna kånflan kati til en god 
deleriåtta, hvad fom felas pä fvnen, lä kan lik* 
val icke horflen det i famma män äftadkommaj 
men likväl kan fyneft i allmänna lefvernets be- 
qvåmlighct nägot upfylla^ hvad fom felar hor- 
Ilen. E^cempel pä dofva, hvilka man fatt i ftänd 
at forftä tal och difcourfer^ blott med at fe de 
förändringar, fom fke pä Lapparna och andra 
talets verktyg, åro nog tilräckelige. t obfer-* 
vatioiis de phyfique^ Tom. II. p. löp^ talag 
om en Köpmans- huftru i Amiens^ är 1700, fom 
forftod alt hvad henne fades, endaft hon af Låp- 
parnes rorelfef, aktfamt efterläg alla ändringar 
af uttalet, och var hon dervid lä tårdig, at hon 
i alla lållfkaper forftod alt hvad fom fadesj åf- 
ven om de ej talade hogt^ utan blott rörde 
munnen til tal, utan roft. Taltes et främman- 
de fpräkj låt hon det ftraxt mårka- 
Ehuru 1 allmänna lefvetnet den, fomfef och 
icke horer^ hafver i behåll et högre finnes bruk 5 
4 
