1777. Jan. Febn Mart. 
ftåmdcj och okade icke litet vart hopp, om 
god utgång : båttre ned fkola de anioras. 
Ifrän d. iz Febr. hade en rod flack ftåndigt 
vi(at fig ofver ftor-ta leden, lik en aftagande blå- 
nad i fett-hinnan, ganfka om vid påtagandet. Svul- 
naden i hela foten var ganfka fpänd och ville 
icke minflcas for vanliga medel. Eftef åtta da- 
gars forlopp, märktes tydelig bulning: denna 
öpnades med caullicum fort. Lond. Bägge led- 
gängarne och phalangerne voro mycket ca- 
lierade. 
Den 1 Martii, vifte fig en fvart flack i 
llortå* andan. Forfta leden fvartnadc inom et 
dygnj roda ftrålar gingo derifran ända up ät 
fot-vriften. Den fjuke fick tvä qvintin Chinä 
dageligen och båttre foda ån vanligt. Gan- 
gY^n ftråkte fig up, til hälften af andra pha- 
langen: början derafi tä-åndan, hade redan vifs* 
nat och fammantorkat. Säret ofver ta • leden 
gafelak, både gron och fvart fanies. Ledernes 
rorelfer gäfvo en, utan tans aflosning, oofver- 
vinnerlig caries tiikänna: nu forft fick jag, pa 
efterfrågan, veta af den fjuke, at han, for zo 
år tilbakas, 2:nG gånger, med yxa^ fkadat den- 
na tå-led, lom dock lyckeligen tillåkts. Håraf 
forftods, at denna gamla flcadaj fom i defs bör- 
jan åfven angått benen, å nyo blifvit upretad. 
Utan egenteligc fammanhang med Lårpuls- ädre- 
fkadan. 
Den 2 1 Martii, löftes båggc dcfia carieufa 
pkalanger, utur led-gången med I: ra os metatarfi* 
Svull- 
