124 ^p^* Maj. Jun. 
viljans vagnar egde en defto fullkomligare för- 
ädlad fjåi. 
Jag åtager mig icke^ ar om alla deffe exem- 
pel, fom jng hår anfört, afgora, antingen blind* 
heten varit orlak eller folgd af deras forftänds 
uparbetande, men det torde kunna paftås, at 
Lifs- andarnas och de inre Sjåls - krafternas alt 
formyckna och häftiga användande pä etdera 
eller nägot af de utvårtes finnena, betager och 
hindrar det for var natur nödiga famfålta utde- 
landet til alla, och händer ialedes, at de, fom 
af Nerv - våfendet alt for mycket använda pä 
vifla kånOor, förlora derigenom hvad de famfålt 
borde njuta at Lifs- andar, hvaraf åfven blifver 
en naturlig folgd, at lädane, fom icke nyttja 
alla fina in -eller utvårtes finnen, fpara derige- 
nom lifs -andar til defto mera omnoghet at dem 
de kunna nyttja, om de dem ijelfve rätteligen 
veta och vilja lämpa och använda. 
Jag menar mig med det nu anfordt ar, haf- 
va gifvit följande anledningar. 
i:o. Al taga mänga ovanliga håndelfer for 
mindre miraculeufe, ån de fy nas. Färdigheten 
hos den af mig befkrefne (^) och flere blinde 
gores begripelig^ tafom grundad i fjelfva mån- 
nid^o- kroppens natur- låra. 
2:0, At frågan, om en blind kan atftilja 
fårgorna, val ej kan afgoras genom denne blin- 
de Mannen, emedan han af andra omftåndighe- 
ter tagit fina marken. Srdedes torde Herr von 
Hallers yttrande vara hit låmpeligt, fom ly- 
der 
Se fidan 4 och följande uti nåftföregäende Qvartal. 
