i7/^7- Apr. Maj. Jun. iij 
det lä 5 I defs Elem. Phyfiol. non credo cohres in 
chartis dijiinxijje cmcosy (ed circumferentias figurarum. 
Det torde likväl hända, at fingrarnas papiilx ner- 
ve^e hos denna Mannen kunnat vara kånflo-qvic- 
karcjomhans ofriga företagande til lifs-uppehlller, 
med fmidande och annat härdt arbete, icke varit 
deremotj ty lika fom man med tåerne läkert fkulle 
ega famma kånflo-kraft , fom med finger-å^idarne^ 
och famma qvicka färdighet , at taga och fafthälla 
tingen, om man ej med gående gjorde dem der* 
til otjånlige, och med (Koernes friélion lä hår- 
de, at de förlora defla gäfvor 5 lä kan hända, 
at denne mannens ofriga härda arbete hindrat 
defs goda kånfla, at iliga til ånnu högre och 
fynens forluft båctre erdttande fiilikomlighet. 
Jag påminner mig i min barndom, uti Her- 
nofands Höfpital, hafva fedt en yngling, fom, 
dä han for medfödd oformogenhet, med klen- 
het i flcapnaden uti de öfre extremicetcrna , ic- 
ke kunde nyttja fina hånder och armar til mo- 
dige behof, egde i fötterna den eriåttning, at 
han ej allenafl: med dem fattade alla förevaran- 
de ting, utan ock var Skräddare, kunde klip- 
pa, träda i fynålen, gora alt hvad man med hän- 
derna förrättar, och äfven ffcrifva och fpela kort, 
lika vigt, fom andra med händerna. 
Äniiu lefver här i Stockholm vid Sabbaths- 
berg, en til fina armar oförmögen man, lo^n 
fkrifver med munnen : defs namn i-i r Erland Torn- 
qvift: han har ifrån fin barndom varit upfodd i 
Itora Barnhufet hårftädes, 
V^!» At om ungdom och krafter det tilla'% 
kunna de, fom åro berofvade fin fyn elief iil- 
I J dia 
