Apr. Maj. Jun^ 149 
len allenaft til utfeendet dod. Vifst §r dock 
det» at på det ftinn af en Ratel j^g medbragt, 
(kal man knapt fe det genombiiit , ehuru den 
blifvit tingad och färgad af flerc hundar. Manne 
Naturen, fom åmnat Ratelen til Bi- torftorare, 
har begafvat honom med lä mycket fegare hud^ 
ån de andre Vi verrae, allenaft for at kunna af- 
vårja Bi • ftyng ? Eller männe djurets ioda af Vax 
och Häning gor det (å fegflitet? 
De Bi -nåden 5 fom aro uppe uti traden, 
hafva ej at frukta for Ratelen s i harm och il- 
flca ofver fit onyttiga och forgåfves upfokande 
af deffe Bin, plågar han gnaga eller bita i trå- 
ders ftamm, och dciTa bett äro fäkra marken 
for Hottentotten, at finna et Bi-näfte uppe uti 
trädet. Jag (kulle Ijelf mycket tviflat om alla 
ofvannåmnde Ratdcns cgenfkaper , om jag ej 
inhämtat aldeles ofverensftåmmande beråttelfer 
frun flerc foi^arnc Bönder och Hottentotter, i 
iårfkildte Landflkaper boende. Som jag ijelf ej 
varit lycklig nog, at fånga någon Rat^!, iar 
jag nöja mig at meddela dcfs ritning och bc- 
fkrifning, lådan , fom den kunnat göras efter 
djurets flcinn. Se Tab* IV, fig. 3, 
Bramtdndery 6 i hvardera käften, måft lika fto- 
ra, ofvan platta 5 férmodeligen få afnotte* 
Setar, z i hvardera kSften, rått ftadiga och fto* 
ra, i jåmforelfc mot djuret, men trubbi- 
gc, formodcligen åfven lå afnotte. 
Oxei^tdndsr vid pafs 6. 
voro gulaktige, lå val fom de forrnåmn- 
de, formodeligen af Hänfågs- ätandet. 
