I70 Apr. Maj. Jun. 
§, 17. Mycket vattuljuka gung-och flymas- 
far, §. P5 om de i anfeende til markens goda 
afhällning, på något ftålle fortjena utdikas, kan 
pä dem mo-jord med ilorfta nytta utfpridas, fe- 
dan de blifvit uptorkadcj den tränger fig båt- 
tre ån annan jord in uti mäflan, iladgar den 
och fråmjar defs forrutnelfe. Äro dcffe m^iTar 
något gyttje- fulla, lå at de fortjena upodling, 
men finnas omgifne med fandhedar och ligga på 
fandgrund, år klibbleran den båda jordfyllning 
pä dem, i fall den år nåra til hands. Denne 
jordart fåfter båft den lofa gyttjan och mäfs- 
mylian, fom förlorar, i anfeende til far^ÄÉannin- 
gen ifrån alfven, fin feghet, och utgor^dan en 
god matjord. 
§. 18. I anfeende til myckenheten, fordras af 
defle jordblanningar olika, altfom kårr jorden år 
mera eller mindre fank. Af fand eller mo-jord 
kunna 4f o lafs på et Geomecrifkt tunneland va* 
ra nog, emedan det räcker til, beråknadt z tun* 
nor pä lafiet, at til z tums tjocklek ofvertåcka 
måflan, och belöpa fig håraf vid pafs z kap- 
par fand pä hvar qvadrat aln måfsmark. Af le- 
ra och mårgeljord behofves icke lå mycket 5 ty 
400 lafs deraf forflä at iladga mäfsjorden och 
bringa den til rota. 
§. ip. Vid vifTa flags kårrs upodling , år ock 
påfyllning af ris, qviidar och andra flags fkögs- 
affkråden nödig Dår åtfkilligt annat flagit felt, 
at upbringa måfs-kårr til bördighet, har man i 
Tyfkland och annorltådcs ront, at inom kärt tid 
af kringfpridde trädfpanor och halfmultnade vind- 
fållen ur (kogarne, de vunnit anfenlig fruktbar- 
