lyt 1777- Apn Maj. Jun. 
alt utflappcs ej pa en gäng, utan efter himå^ 
fakta och makligen, lå at lordgrumlet i vattnet 
far låtta lig at bottnen. 
§• zz. At igenom kyttande upodla kårr och 
morafler, eger, efter min ofvertygeUe och forfa- 
renhet, cndall rum, vid följande tiUållen: 1:0, 
dä mäfskårr träffas af 2. 5 a 4 ahiars mafs-bådd, 
och hvilken lafom obordig och utan all nytta, 
endaft lägger hinder, at blotta kårr - myllan for 
öppen dag. 2:0, Nar man icke hafver tid el- 
ler kan gifva fig tolamod, at pa det i §. 20. 
omnämnde iåttet utrota Biornmäfle-tufvorne utur 
granfl:ogs- kårr, 3:0, Om i mäfskärr finnas be- 
grafne en myckenhet vindfällen af gammal fivog 
och trådrötter, hvilka annars hindra badc nödig 
dikning och markens uplåggning i kärret: men 
i falbygden och på ficoglofa orter, borde delTe 
kårr icke heller kyttas. När, och med hvad 
forfiktighet for ofrigt detta Hågs kårr - kyttande 
bor verkftällas, dcroai finnes ätven fér detta for* 
niält i i: Ila Tornen af Gcoponien pag. z6o, 16^ 
och 26^: men at kytta och bränna upp ftarr- 
kärr och ftårtningsva!) , hviika hyfa en ymnog 
och djup mylla, vore, at endalt for litet aflca, 
forftora en anfcnlig mängd mull, hvarfore ock 
en lådan väldfam kårr-brånninp, af Hans Kongl. 
Maj:t allernädigft aldeles en förbuden och med 
råtta inftåld (*), 
§. 25. Sedan deffe kårr och maflar efter om- 
llåndigheterne, pä förenämnde lätt, blifvit uptag* 
nc 
(*) Kongl. Maj-.ts nådiga Varning mot fkogskyttandev 
af den 27 Junii 1774, och ytterligare Förbudet der-^ 
öm af dcQ lii Juuii 177^, ' 
